Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- שדרת לנוקס‬ ‫שדרות מלקולם אקס -‬
‫זה כאן.‬
‫זאת ניו יורק.‬
‫- הארלם -‬
‫כדורסל רחוב.‬
‫זאת התרבות שלנו.‬
‫זה מה שאנחנו עושים, אחי.‬
‫זאת העבודה שלנו.‬
‫בזמנו, זה היה כמו מסיבת שכונה גדולה.‬
‫האווירה, האנרגייה.‬
‫זה היה פשוט מיוחד.‬
‫עמוס כאן!‬
‫השחקנים נותנים פה מופע, והקהל אוהב את זה!‬
‫אבל AND1 פשוט לקחו את זה לרמה אחרת.‬
‫זה הכדורסל של AND1. הוא סוחף את האומה,‬
‫והופך לאחד ממותגי הכדורסל הכי גדולים.‬
‫טוקיו, יפן, ונצואלה, ברזיל.‬
‫זו הייתה מהומה.‬
‫אני אוהבת את AND1.‬
‫אני אוהב את AND1.‬ ‫אני לובש רק AND1, לא מתקרב לנייקי.‬
‫התור הוא לא בבלוק, הוא הבלוק עצמו!‬
‫AND1?‬
‫היו להם השחקנים הכי טובים בכדורסל רחוב.‬
‫ולשחקנים הכי טובים יש את השמות הכי טובים,‬ ‫כמו "סקיפ 2 מיי לו".‬
‫"דה מיין איוונט."‬
‫"דה מיין איוונט!"‬
‫"שיין, מכונת הכדרור."‬
‫תיכנס למצב סופרמן, שיין!‬
‫אנחנו מדברים על "הוט סאוס"!‬
‫אנחנו מדברים על "הפרופסור"!‬
‫AND1 קוראת תיגר על ענקי התעשייה,‬ ‫ואין לה תוכניות לסגת.‬
‫הרבה אנשים היום שואלים, "מה קרה ל-AND1?"‬
‫אני לא יודע מה קרה לה, והייתי חלק ממנה.‬
‫- סדרה תיעודית של NETFLIX -‬
‫- אוניברסיטת פנסילבניה -‬
‫לעולם לא הייתי יכול להקים עסק‬ ‫בלי ההשכלה שלי ב"וורתון",‬
‫אבל אחרי היום השני שם,‬
‫כמה דברים נהיו מאוד ברורים עבורי.‬
‫- אולם ג'ון מ' הנטסמן -‬
‫כל בני המחזור שלי היו ממוקדים‬ ‫במה שהם רוצים לעשות,‬
‫ולי לא היה מושג.‬
‫אני חושב שהייתי משחק כדורסל‬ ‫ארבע-שמונה שעות על כל שעה שבה הייתי לומד.‬
‫באותו קיץ‬ ‫עשיתי התמחות בחינם בבנקאות השקעות.‬
‫אמרתי, "זה מבאס. אני לא עושה את זה.‬ ‫אני רוצה לעשות משהו שאני אוהב.‬
‫"אם כל יום אוכל להתעורר ולחשוב על כדורסל,‬
‫"זה יהיה יום מעולה."‬
‫זו הייתה תחילת דרכי להקמת עסק משלי.‬
‫אני מכיר בגבולות היכולות שלי.‬
‫חשבתי, "אין סיכוי שאוכל לעשות את זה לבד.‬ ‫אני חייב למצוא שותף".‬
‫סת' ואני הכרנו בכיתה ז'.‬
‫הוא הציע לי איזה רעיון בקולג', אז הסכמתי,‬ ‫כי הכי כיף לעבוד עם החבר הכי טוב שלך.‬
‫סת' דיבר על איזה בחור צעיר‬ ‫שהוא הכיר כששיחק כדורסל,‬
‫ואמר לי שאני חייב לפגוש את טום.‬
‫כשאתה משחק עם מישהו כדורסל,‬ ‫מהר מאוד אתה לומד עליו הרבה.‬
‫לטום היה ממוצע ציונים 3.96 בוורתון.‬
‫חשבתי, "איך זה יכול להיות?‬
‫"הבן אדם משחק כדורסל שבע שעות ביום."‬
‫הוא אמר, "רק שתדע, טום הוא בחור קצת מוזר".‬
‫הוא מביט למטה,‬ ‫לא יוצר קשר עין, מדבר בקול חלש מאוד.‬
‫- טום אוסטין‬ ‫מייסד שותף של AND1 -‬
‫אבל טום היה מבריק,‬ ‫והוא היה הגאון האמיתי מאחורי AND1.‬
‫- זו ארץ האל -‬
‫גדלתי בעיירות קטנות בניו אינגלנד.‬
‫עברנו דירה שלוש פעמים.‬
‫הייתי ילד ביישן ושקט,‬
‫וכדורסל היה הדבר‬ ‫שבזכותו יכולתי להתחבר לאנשים.‬
‫אז דיברתי עם טום ושאלתי אותו,‬
‫"גבר, תרצה להקים עסק כדורסל?‬ ‫מה חשבת לעשות בשנה הבאה?"‬
‫לא היו לי מיומנויות מקצועיות.‬
‫עבדתי רק במשרות עם שכר נמוך מאוד,‬ ‫כמו שטיפת כלים, פינוי שולחנות.‬
‫אז כששמעתי שהם עובדים‬ ‫על סטארט-אפ של כדורסל,‬
‫זה היה כמו גלגל הצלה עבורי,‬ ‫כי רק רציתי להישאר מחובר למשחק,‬
‫ורציתי ללבוש מכנסיים קצרים בעבודה.‬
‫הייתה לנו פגישה בפיצרייה,‬
‫וניסינו להבין איזו זהות תהיה למותג שלנו.‬
‫כשאתה קולע סל ועושים עליך עבירה,‬
‫מפני שאתה יודע שהזריקה תיכנס,‬ ‫אתה אומר "AND1".‬
‫לא אומרים "AND1". צועקים "AND1".‬
‫זו הדרך המושלמת ללכלך.‬ ‫-זה כאילו, "AND1, בן זונה!"‬
‫ואז חשבתי על הרעיון‬ ‫שאפשר להדפיס משפטי טראש-טוק על חולצה.‬
‫אז כתבתי 30 סיסמאות ואמרתי,‬ ‫"זאת החולצה הראשונה שלנו".‬
‫"מצטער, חשבתי שאתה שחקן",‬ ‫"אני נהג האוטובוס שמסיע את כולם לבית ספר".‬
‫"תענוד קולר, הפסדת כמו כלב."‬
‫והכי מפורסם היה,‬ ‫"המשחק שלך מכוער כמו הבחורה שלך".‬
‫היו עוד איזה שישה,‬
‫וכולם הגיעו מהפעם הראשונה‬ ‫שבה ישבתי לכתוב טראש-טוק.‬
‫אבל זה היה השיא של 15 שנה של לשחק כל הזמן.‬
‫כשהתחלנו עם AND1,‬
‫לא ידענו איך עובדים עסקי הסחורות,‬
‫איך עובדת קמעונאות. לא ידענו כלום.‬
‫אז יצרנו תרבות משלנו,‬ ‫ולפעמים זה היה דבר יפהפה,‬
‫ולפעמים זה היה "בעל זבוב".‬
‫שני בוגרי וורתון ובוגר סטנפורד,‬ ‫שמוכרים חולצות מתא מטען של מכונית.‬
‫בשנה הראשונה הפסדנו כסף,‬ ‫אבל אני זוכר את ההרגשה כשמישהו אמר,‬
‫"אני רוצה לשלם על החולצות שלכם."‬ ‫חשבתי, "ואו!"‬
‫ואנשים אהבו את חולצות הטראש-טוק,‬
‫אז הרגשנו שאולי יש לנו כאן משהו.‬
‫ואז קיבלנו הזמנה‬ ‫של שלושה או ארבעה סגנונות מ"פוט לוקר".‬
‫אלוהים, קיבלנו עכשיו הזמנה של 13 אלף דולר!‬
‫בשאר החנויות רואים ילדים מסתובבים‬ ‫עם החולצות שלנו, והם מתקשרים אלינו.‬
‫לראשונה אנחנו לא מתקשרים לאנשים,‬ ‫אלא אנשים מתקשרים אלינו.‬
‫"אוקיי, יש לנו כאן משהו. זה יעבוד."‬
‫…הופך לעסק גדול של חברת חולצות טי.‬
‫אופנה כזאת היא לא משהו שרואים בכל יום,‬ ‫אבל הם עלו על משהו.‬
‫קדימה, אנחנו רוצים לעשות את זה! נכון?‬ ‫-טוב, אני ציפיתי לשחק כדורסל,‬
‫אבל כנראה שזה כבר לא רלוונטי.‬
‫אתה רוצה לשחק?‬
‫- "הנסיך המדליק מבל-אייר" (1995) -‬
‫בשנה הראשונה‬
‫המכירות שלנו הגיעו ל-1.6 מיליון.‬
‫- ב-AND1 הם צעירים, חצופים‬ ‫והופכים "טראש" לדולרים -‬
‫ואז האתגר הפך להיות, "אוקיי, מה הלאה?"‬
‫רצינו להיות חברה של מיליארד דולר.‬
‫מהיום הראשון התחרינו למעשה במותג אחד.‬
‫- פשוט עשו את זה‬ ‫נייקי -‬
‫נייקי הייתה המתחרה העיקרית שלנו,‬ ‫והם קישרו את עצמם לכישרון גדול.‬
‫יש לנו כאן‬ ‫את ה"אייר ג'ורדן" החדשות והמשופרות.‬
‫רצינו להיות מותג הכדורסל מספר אחת בעולם.‬ ‫לא נוכל לעשות זאת אם לא יהיו לנו נעליים.‬
‫שם היה הכסף,‬
‫ונייקי פשוט סגרה את כל השוק הזה.‬
‫נעלי היי-טק ופרסומות מבריקות‬ ‫רק נעשות יותר ויותר מתוחכמות.‬
‫נייקי פשוט עושה את זה.‬
‫רווחי הרבעון הרביעי עלו ל-126 מיליון דולר.‬
‫כשמביאים את הספורטאי הנכון,‬ ‫עם הפרסום הנכון,‬
‫זה יוצר סיטואציה חזקה מאוד בשוק.‬
‫אז עכשיו אנחנו צריכים‬ ‫להשיג מייקל ג'ורדן משלנו.‬
‫לא יכולנו להתחיל עם חבר'ה מדרג ב'.‬
‫כדי לעשות את זה,‬ ‫אנחנו צריכים מישהו מדרג א'.‬
‫מרבורי.‬
‫אין שום "אם"‬ ‫לגבי סטפון מרבורי מג'ורג'יה-טק.‬
‫הוא אומר שהוא מוכן להמשיך קדימה‬ ‫ולשחק עם מג'יק ומייקל.‬
‫כולם בכדורסל הכירו את סטף.‬ ‫הוא היה שחקן כדורסל מחשמל.‬
‫בבחירה הרביעית בדראפט ה-NBA של 1996,‬
‫מילווקי "באקס" בוחרת‬
‫את סטפון מרבורי מאוניברסיטת ג'ורג'יה-טק.‬
‫עם האיש הזה אי אפשר לפספס.‬
‫למעשה הימרנו על כל החברה עם סטף.‬
‫אמרנו, "אנחנו רוצים‬ ‫שתחתום על הסכם ייצוג לעשר שנים",‬
‫מה שהיה דבר שלא נשמע כמותו עבור ילד‬ ‫שמעולם לא שיחק דקת כדורסל מקצועני.‬
‫- לאורך כל היום -‬
‫מג'ורג'יה-טק, מספר שלוש,‬
‫סטפון מרבורי!‬
‫בערב הפתיחה אני וסת' ישבנו ממש על הפרקט,‬
‫והיינו ממש נלהבים.‬
‫הנעליים נכנסות לשוק ונמכרות ב"פוט לוקר",‬
‫הפרסומות בטלוויזיה משודרות.‬
‫מי ידע שכל מה שבנינו יעלה באש באותו לילה?‬
‫אני עדיין יכול לראות את זה.‬ ‫סטף קופץ, ואני חושב, "או-או…"‬
‫אלוהים.‬
‫יש לי זיעה קרה רק מלראות את זה.‬
‫הפרצופים שלנו לבנים.‬
‫אלוהים, רק יצאנו עם קמפיין‬ ‫של "שבירת קרסול" עם סטפון מרבורי,‬
‫וסטפון שבר את הקרסול עם הנעליים שלנו,‬ ‫שבוע לפני שהנעליים אמורות לצאת לשוק!‬
‫סטפון מרבורי מקבל סיוע כדי לרדת מהפרקט…‬
‫בדרך כלל אני מחלים מהר מאוד,‬ ‫אבל זאת פציעה קצת יותר חמורה,‬
‫ככה שממש כואב לי לדעת שאני לא יכול לשחק.‬
‫אז אנחנו במנהרה,‬ ‫ואנחנו רואים את הסוכן של סטף,‬
‫והוא מסתכל עלינו עם פגיונות בעיניים.‬
‫מישהו מהקבוצה שלו אומר,‬
‫"אולי אעלה את סטפון לשידור בטלוויזיה ארצית‬ ‫כדי שיזרוק את הנעליים שלכם לפח."‬
‫אמרתי, "אחי, היה טוב, אבל נראה לי שסיימנו.‬ ‫אני לא רואה איך לא נפשוט רגל עכשיו".‬
‫רצינו לשחק במשחק הסכמי הייצוג,‬ ‫רצינו להתעלות על נייקי, ונכשלנו.‬
‫שבועיים אחר כך קיבלנו איזו קלטת.‬ ‫היא הסתובבה במשרד שלנו.‬
‫היו שם כמה מתלמדים שכל הזמן צפו בה.‬
‫הווידאו הזה פוצץ לנו את הראש.‬
‫אמרתי, "אלוהים אדירים".‬
‫ראיתי הרבה כדורסל.‬
‫דבר כזה לא ראיתי לפני כן.‬
‫ובמשחק הזה שיחק רייפר אלסטון בן ה-15,‬
‫שכונה "סקיפ 2 מיי לו".‬
‫תראו קצת אהבה לחבר שלי,‬
‫סקיפ 2 מיי לו!‬
‫- סקיפ 2 מיי לו‬ ‫רייפר אלסטון -‬
‫הסגנון של ניו יורק‬ ‫הוא סגנון שבו אתה פשוט נותן לדמיון לזרום.‬
‫זו הייתה יותר שירה בתנועה.‬ ‫זה היה יותר משחק של תחבולות וכישופים.‬
‫תמיד רציתי להונות אותך.‬
‫שליש מהדברים שהוא עושה לא חוקיים.‬
‫אבל אני לא חושב שזה באמת משנה,‬ ‫כי זה כל כך ייחודי.‬
‫סטריט בול זה היפ-הופ,‬
‫גרפיטי, ברייקדנס,‬
‫הכול בחבילה אחת.‬
‫והקהל הוא המוזיקה שלנו.‬
‫לניצחון אין שום קשר לסטריטבול.‬
‫הקבוצה שלך הייתה יכולה להפסיד,‬ ‫אבל אם חשמלת את האוהדים,‬
‫הם היו מרוצים.‬
‫המגרש הוא הקנבס,‬
‫סגנון המשחק שלך הוא הדיו שלך,‬
‫והשחקן שאתה הוא האומן.‬
‫הרבה מאיתנו גדלו בשיכונים בעיר,‬ ‫בבתים חד הוריים.‬
‫אימא שלי ילדה אותי בגיל 15.‬
‫גדלתי באחד השיכונים הכי גדולים בברונקס.‬
‫אף פעם לא ממש היה לי בית יציב‬ ‫כדי להתאמן על הכישורים שלי.‬
‫העניין לא היה ספורט, העניין היה הישרדות.‬
‫הפעם הראשונה שרדפתי אחרי כדורסל‬ ‫הייתה כשהייתי בן 11 או 12.‬
‫לא ממש היו לי מיומנויות כדורסל‬ ‫או איי-קיו כדורסל,‬
‫אבל אבא שלי היה לוקח אותי לכל מיני פארקים,‬ ‫ושם השחזתי הרבה מהמיומנויות שלי.‬
‫סטריטבול הוא דרך חיים כאן.‬
‫העניין לא היה כסף, כי זה היה ב-NBA.‬
‫סוויש שומר על דומארס, שזורק,‬ ‫ושוב קולע שלשה!‬
‫במקום ממנו באנו,‬
‫להרבה אנשים אין את הכסף‬
‫כדי ללכת לראות משחק NBA‬ ‫במדיסון סקוור גרדן.‬
‫אז עבורנו,‬ ‫ראקר היה הבמה המרכזית בניו יורק.‬
‫הסטריטבול נולד שם.‬
‫כשהלכתי לראות משחק לראשונה,‬ ‫הייתי קטן ורזה.‬
‫הצלחתי להגיע קדימה,‬ ‫ופשוט ישבתי ממש על המגרש.‬
‫אני צופה באלילים שלי משחקים.‬
‫פי-ווי קירקלנד, ג'ו האמונד, ארל מניגו,‬
‫ד"ר ג'יי.‬
‫היית יכול לשמוע אנשים‬ ‫ממרחק שבעה-שמונה בלוקים.‬
‫ידעת איפה נמצא כל אחד.‬
‫בשלב מסוים, רוב האנשים הבינו,‬ ‫"אולי לא אגיע ל-D-1 או ל-NBA".‬
‫אבל עדיין אפשר ללכת לשחק במגרש המשחקים.‬
‫אז הבנתי מה יש בקלטת הזאת.‬
‫זה פשוט ביטוי עצמי טהור.‬
‫ואז התחלתי להבין שזו המהות של מי שאנחנו.‬
‫אנחנו מגרשים בשכונה, אנחנו שורשיים,‬ ‫אנחנו כדורסל של אנשים רגילים,‬
‫אנחנו גישה, ביטוי עצמי גולמי.‬ ‫אנחנו אומנות.‬
‫וזו עמדה אסטרטגית שנייקי לא יכולה לגעת בה.‬
‫- חדשות W6N -‬
‫אנחנו מפסיקים את התוכנית‬ ‫כדי להביא לכם דיווח מיוחד.‬
‫בוקר טוב, תודה שהצטרפתם אלינו.‬
‫זה היום ממנו אוהדי ה"בולס" ברחבי העולם‬ ‫חששו במשך שנים.‬
‫מייקל ג'ורדן אמור למסור הודעה חשובה‬ ‫ב"יונייטד סנטר" בכל רגע.‬
‫אני כאן כדי להכריז‬ ‫על פרישתי ממשחק הכדורסל.‬
‫עכשיו, פתאום, כשג'ורדן בחוץ‬ ‫ואין משחקים, בגלל השביתה ב-NBA,‬
‫היה חלל בשוק הכדורסל.‬
‫הייתה הזדמנות לתוכן חדש,‬ ‫שלא הייתה קיימת קודם לכן.‬
‫כעסק, איך אנחנו יכולים לקחת‬ ‫את החוויה של משחק סטריטבול בראקר,‬
‫ולהפוך אותה למשהו שימלא את החלל הזה?‬
‫אחד החבר'ה הצעירים שהעסקנו‬ ‫כדי שיעשה פרסום סמוי למוצר שלנו בניו יורק,‬
‫בחור בשם "סט פרי",‬ ‫היה די-ג'יי, מפיק, אומן היפ-הופ.‬
‫הוא אומר, "אנחנו צריכים‬ ‫פשוט לעשות מזה מיקסטייפ ולחלק אותה".‬
‫- "סקיפ טו מיי לופ" -‬
‫בסופו של דבר זה הפך‬ ‫לאוסף של צילומים ומוזיקה שלא התפרסמה.‬
‫"זה סוויי מ'וורלד פיימוס ווייק אפ שואו',‬
‫"ואתם עומדים לצפות‬ ‫במיקסטייפ של AND1 בווידאו,‬
‫"באים אליכם חי, שמרו על זה מגניב!"‬
‫AND1 הוציאה 50 אלף קלטות VHS ישנות.‬
‫חילקנו אותן לקבוצות הרחוב,‬ ‫במועדונים, במגרשים, במספרות בשכונות.‬
‫זה היה כמו הקראק החדש. זה התפוצץ בעיר.‬
‫כל אחד שיתף את הקלטת‬ ‫עם עוד עשרה או עשרים או שלושים איש.‬
‫היה לנו שיווק ויראלי מטורף,‬ ‫בעידן שלפני האינטרנט.‬
‫אחרי שהמיקסטייפ יצאה,‬ ‫הייתי כמו גיבור בניו יורק.‬
‫פתאום, 20 איש התחילו ללכת מאחוריי.‬
‫"סקיפ, אני רוצה ללכת איתך!‬ ‫אפשר להיכנס איתך לפארק?"‬
‫תתכוננו לכרך 2, אנשים! המיקסטייפ של AND1!‬
‫ביום שני כבר התקשרו אלינו‬ ‫אנשים שיצאו מדעתם.‬
‫כולנו התאספנו ליד הטלפון‬ ‫והקשבנו להודעות האלה.‬
‫"המיקסטייפ הייתה חולנית!"‬
‫"עשיתם את זה, AND1!"‬
‫"סקיפ 2 מיי לו!"‬
‫"רגע.‬
‫"אני צריך עוד אחת, בבקשה!"‬
‫"איפה הכרך השני?"‬
‫השאלה מייד הייתה, "איך נעשה עוד אחת?"‬
‫אז חשבנו על הרעיון‬ ‫של סיור המיקסטייפ של AND1.‬
‫אנחנו נרכיב את קבוצת הכדורסל החובבני‬ ‫הכי טובה שנוכל.‬
‫תביאו את החמישייה הכי טובה שלכם,‬ ‫אנחנו נביא את שלנו, ונשחק.‬
‫אבל לא נעשה את זה רק פעם אחת בניו יורק,‬ ‫אלא נתחיל לנסוע מעיר לעיר.‬
‫הביאו אותי ל-AND1 כמנהל סיור,‬ ‫ועמדתי בראש מחלקת קשרי שחקנים.‬
‫הרעיון היה רק לעשות סיור בחמש ערים,‬
‫כדי שיהיה לנו תוכן לעוד מיקסטייפים.‬
‫שיין!‬
‫העיפו אותי מאוניברסיטת "ראטגרס"‬ ‫בגלל הציונים שלי.‬
‫עכשיו אני שוב בבית, הבן שלי היה‬ ‫בן ארבע או חמש. הייתי צריך עבודה.‬
‫מתקשרים אליי מ-AND1.‬
‫"יו, נראה לך שנוכל לארגן משחק בעיר שלך?"‬
‫הראשון שהתקשרתי אליו היה שיין.‬
‫שיחקתי סטריטבול,‬ ‫אבל הייתי בשנות ה-30 לחיי,‬
‫ולא היה לי סיכוי להגיע ל-NBA.‬
‫לעולם לא אשכח.‬
‫אני עומד בפינת רחוב, ומיין מתקשר אליי.‬
‫הדברים שלו נכנסו מאוזן אחת ויצאו מהשנייה.‬ ‫הדבר היחיד שתפס את תשומת ליבי היה,‬
‫"AND1 ייתנו לנו נעליים ומכנסיים בחינם‬ ‫כדי לקרוע למישהו את הצורה? קדימה!"‬
‫ברוכים הבאים, גבירותיי ורבותיי!‬ ‫אני דיוק טנגו.‬
‫- דיוק טנגו‬ ‫תומאס מילס -‬
‫שבו ותירגעו, כי ככה אנחנו עושים את זה!‬
‫דיוק טנגו הוא הכרוז-הסנדק של הסטריטבול.‬
‫אם דיוק טנגו נתן לך שם,‬
‫הוא מיצב את הזהות שלך כשחקן סטריטבול.‬
‫מיין שאל, "יו, אתה רוצה להיות מעורב בזה?"‬
‫הסתכלתי עליו ואמרתי, "מי יסרב לזה?"‬
‫כשאתה רואה את הקהל ברחוב,‬
‫ואז אתה נכנס למגרש ורואה אלפי אנשים,‬
‫אין שום דרך בעולם להיות מוכן לזה.‬
‫אמרתי, "יו, מיין ושיין,‬
‫"בואו ניסע לפילדפיה ונביא את AO.‬ ‫בואו נביא את ה'כאב ראש' הזה."‬
‫ויש לי את "אלמנה שחורה"‬
‫ואת "חצי אדם-חצי מדהים".‬
‫אז AND1 חתמה על החוזים הראשונים אי פעם‬ ‫עם שחקני סטריטבול.‬
‫התחנה הראשונה היא לינדן, ניו ג'רזי.‬
‫הבאנו צוות צילום‬ ‫כדי לצלם את הקהל ואת המשחק.‬
‫אני לא חושב‬ ‫שבכלל ידעתי מה זו יצירת סרטים בזמנו.‬
‫ידעתי רק שיש לי מצלמה ביד,‬
‫ושאני מביא את הקהל איתי.‬
‫ניסיתי רק לתפוס‬ ‫כל מה שהרגשתי וכל מה שראיתי,‬
‫כי זה היה לא ייאמן.‬
‫זו התוכנית של כריס הייטאואר.‬
‫זה הייטאואר מקורי?‬ ‫-רשמי!‬
‫כשיצאתי לסיור, הם נתנו לי רכב חברה,‬ ‫ששת אלפים דולר במזומן,‬
‫ואמרו לי, "תגרום לזה לעבוד".‬ ‫-ישנו במלונות מחורבנים. חלקנו חדרים.‬
‫אנחנו משחקים מול קהל של מאה איש.‬
‫- ניו יורק, ניו יורק -‬
‫ועכשיו אני במיני-ואן,‬
‫יושב על כיסא מהבית‬ ‫שלא מפסיק לזוז בתוך הוואן.‬
‫היינו קבוצת רחוב משלנו.‬
‫ארגזים של קלטות,‬ ‫אנחנו מחלקים אותן, מחלקים פליירים,‬
‫מנסים לעשות כל מה שאנחנו יכולים‬ ‫כדי להביא אנשים לאירוע.‬
‫- פילדלפיה, פנסילבניה -‬
‫לא ידענו לאן זה ילך, לא הייתה תוכנית,‬ ‫ובאמת שכל העניין היה להקים פלטפורמה‬
‫עבור שחקנים כמונו, שלא הגיעו ל-NBA,‬ ‫שבה הם יוכלו לקבל שכר כדי לשחק.‬
‫- וושינגטון, די-סי -‬
‫בכל שנה נסענו ליריד מסחרי גדול.‬
‫אנחנו מקרינים את הקלטות מחוץ לתא שלנו,‬
‫יש קהל גדול, והם באים לצפות בכרך שתיים.‬
‫באותו רגע ידענו שיש כאן משהו‬
‫שיכול להיות גדול ומהיר בהרבה ממה שחשבנו.‬
‫- אטלנטה -‬
‫"97.5 חם", תחנת ההיפ-הופ וה-R&B של אטלנטה.‬ ‫איתי כוכבי AND1. כולכם ראיתם את המיקסטייפ.‬
‫ראיתם אותם משחקים.‬
‫הם יעשו את הקטע שלהם היום, שימו לב.‬
‫מי שרוצה להיות שחקן הסטריטבול הבא,‬
‫בואו, זאת ההזדמנות שלכם.‬
‫כששיחקנו באטלנטה,‬ ‫האווירה הייתה שונה לגמרי.‬
‫"הוט סאוס!"‬
‫אני שומע את הקהל. הקהל צועק "הוט סאוס".‬
‫יו, כאילו, מי זה "הוט סאוס"?‬
‫- "הוט סאוס"‬ ‫פיליפ צ'מפיון -‬
‫הייתי משחק בשכונה בג'ורג'יה,‬
‫גונב כדורים מחצרות של אנשים.‬
‫הייתה לי עבודה, אבל אף פעם לא להרבה זמן.‬ ‫העבודה היומיומית שלי הייתה על שליטה בכדור.‬
‫כבר הייתי אגדה מקומית.‬
‫בכל יום ששיחקתי, אנשים התקהלו סביב המגרש.‬
‫אחרי שראיתי את מיקסטייפ 1 ו-2,‬
‫הייתי רעב להופיע בקלטות.‬
‫אבל לא ידעתי מה זה ידרוש.‬
‫ואז שמעתי שהם החליטו‬ ‫לקחת את הסיור לאטלנטה.‬
‫ואז הגיעה ההזדמנות שלי.‬
‫הייתי בכלא, עשיתי כל מיני שטויות של נערים.‬
‫אבל ביום בו השתחררתי מהכלא‬ ‫היה משחק של במסגרת הסיור.‬
‫זה היה כאילו,‬
‫"יו, מה זה?"‬
‫הרבה מאיתנו אמרו, "מה הוא עושה?"‬
‫זה היה מדהים.‬
‫כש"הוט סאוס" עשה את ה…‬
‫בחיי!‬
‫זה היה זה.‬
‫אדם אחד לקח את הרעיון של סטריטבול,‬
‫ופשוט הפך אותו.‬
‫הכישרון והתדמית שלו,‬
‫הם שינו את המשחק לתמיד.‬
‫הכרך השלישי הפך להיות הקלטת של "הוט סאוס".‬
‫יש לנו את הכוכב החדש, זהו זה.‬ ‫כל הסיפור הוא הילד הזה, הוט סאוס.‬
‫אז החתמנו אותו.‬
‫החל מהמשחק הראשון,‬
‫הוא היה כמו סמל.‬
‫כשהוא הצטרף לסיור,‬
‫זו כבר הייתה חיה אחרת לגמרי.‬
‫אתם מבינים? כאילו, לא עוד מיני-ואנים.‬
‫עברנו לאוטובוסים‬ ‫של שלושה מיליון דולר, מעוצבים.‬
‫הוט סאוס!‬ ‫-הוט סאוס!‬
‫זה העולם של סאוס עכשיו. ההצגה שלי.‬
‫האהוב עליי הוא הוט סאוס.‬ ‫-הוט סאוס מספר אחד.‬
‫אני אוהב את הוט סאוס!‬
‫הוט סאוס היה הבחור שכולם רצו לראות.‬
‫לא רק ילדים עירוניים,‬
‫אלא אפילו ילדים בפרברים צפו בקלטת שלו.‬
‫הוא מטורף!‬ ‫-אני יודע.‬
‫אלוהים!‬
‫הם למדו את המהלכים שלו.‬
‫"Y2K."‬ ‫-"Y2K."‬
‫"הפלינסטון."‬
‫"הבומרנג."‬
‫אנשים על המגרש ניסו להבין‬ ‫איך הוא עשה את זה, ואז עשו את זה בעצמם.‬
‫הייתי ילד שצפה במיקסטייפים שוב ושוב.‬
‫יכולתי לעשות מהלך,‬ ‫אבל זה לא היה כמו הוט סאוס.‬
‫הטיפול שלו בכדור היה ממש ייחודי וחדשני.‬
‫הבחור הזה מרגש את הקהל.‬
‫רציתי לכבוש את הקהל כמו הוט סאוס.‬
‫בזמנו, הייתי אולי שחקן הכדורסל‬ ‫הכי פופולרי בכדור הארץ.‬
‫יש לנו את שחקני הסטריטבול של AND1,‬ ‫שיפגינו את כישוריהם על הבמה.‬
‫בואו נתחיל עם הוט סאוס!‬
‫יש לך סרט שיוצא בספטמבר.‬ ‫-זו הייתה חוויה נהדרת.‬
‫- הוט סאוס לוהט -‬
‫כעסק, לא ממש קשרנו את המיקסטייפ למכירות.‬
‫אבל כשעשינו את הכרך השלישי,‬ ‫"עלייתו של הוט סאוס",‬
‫יצרנו שותפות עם "פוטאקשן".‬
‫הרעיון היה שצריך לקנות כל מוצר של AND1,‬
‫ואז מקבלים מיקסטייפ בחינם.‬
‫יש לנו ילדים מהרחוב, הם נהנים מאוד.‬
‫- מנכ"ל פוטאקשן -‬
‫וכל צרכן שאנחנו מדברים איתו מתחבר אליהם.‬
‫אני באיזו חנות, קונה כמה דברים,‬ ‫וקולט, "יו, זה אני שם!"‬
‫בכל מקום אני רואה את הפרצופים והשמות שלנו.‬
‫AND1 לוהטת עכשיו. ממש לוהטת.‬
‫בשבועיים האחרונים המכירות קופצות.‬
‫ואני זוכר שזו הייתה‬ ‫פעם ראשונה שבנייקי שמו לב.‬
‫יש לנו שלושה אנשים,‬ ‫ואנחנו מתמודדים מול גוליית.‬
‫וכשהתחלנו להתעלות עליהם,‬
‫ידענו שנהיה איום לגיטימי.‬
‫- מטה נייקי‬ ‫ביוורטון, אורגון -‬
‫לעולם לא אשכח.‬
‫מישהו שלח סרטון של פגישת מכירות של נייקי.‬
‫הייתה להם תמונה של AND1 בכוונת.‬
‫אז זה היה, "הבנתי. נייקי מכוונת עלינו".‬
‫התמדנו כמותג מתפקד במקום השני.‬
‫והיה לנו את סיור המיקסטייפ,‬ ‫ולהם לא היה משהו כזה.‬
‫זה הלב של המשחק, והלב של המשחק היה שלנו.‬
‫בנייקי שונאים סיכונים.‬
‫הם לא רוצים‬ ‫להעליב גבר בן 50 מאמריקה התיכונה,‬
‫והם מוכרים לקהל רחב. אנחנו לא כאלה.‬
‫אנחנו מוכרים ללקוחות ליבה,‬ ‫שהם שחקני כדורסל ומכירים את זה.‬
‫ידענו שבנייקי הרגישו שהם חייבים להגיב.‬
‫ולא היה לנו מושג מה הם יעשו.‬
‫יש לנו את זה, סאונד!‬
‫מהירויות מצלמה.‬
‫- ESPN -‬
‫אנחנו בבניין של ESPN‬ ‫בסיור המיקסטייפ של N-1.‬
‫זה אומר שהם לא מכירים אותנו.‬
‫ב-2003 קיבלנו פנייה מ-ESPN,‬
‫שרצו להפיק סדרת טלוויזיה שתתבסס על הסיור.‬
‫זה היה בתקופה שתוכניות הריאליטי צמחו.‬
‫הבסיס של התוכנית של ESPN‬ ‫היה למצוא את הבחור הבא.‬
‫מי יהיה הכישרון ברמה אחרת?‬
‫בגדול, זה כמו "הישרדות".‬
‫ניסע לפורטלנד, לאטלנטה, לסיאטל.‬
‫והמנצח, השורד, הבחירה האולטימטיבית,‬
‫הוא מישהו שיקבל חוזה ב-AND1.‬
‫אירוע ייחודי נוסף חוזר לעיר הבירה.‬
‫קבוצת סיור המיקסטייפ של AND1‬ ‫היא אוסף של דמויות כדורסל‬
‫עם כינויים והיפ-הופ שזורקות לסל.‬
‫מי שחושב שהוא יוכל לשחק איתם,‬ ‫שיגיע מחר בין ארבע לשש וחצי.‬
‫הם מחפשים כמה שחקנים נוספים שישחקו איתם.‬
‫תמיד חיפשנו את הכישרון הבא,‬ ‫אבל לא היה אף אחד שהתבלט.‬
‫- אורגון -‬
‫לא היה הרבה סטריטבול‬ ‫בבית שלי, קייזר, אורגון.‬
‫זלזלו בזה שם.‬
‫מאמנים לא כיבדו את סגנון המשחק הזה.‬
‫בתור ילד לא ממש אהבתי NBA.‬
‫אהבתי לצפות ב-AND1.‬
‫ואז הגעתי לתיכון. הייתי קטן מאוד.‬
‫כל הזמן חתכו אותי מקבוצות.‬
‫לא היו לי הצעות מקולג'ים.‬
‫זה היה שיברון לב גדול.‬
‫זו לא הייתה חברה או משהו כזה.‬
‫ופשוט החלטתי לעשות משהו חדשני,‬
‫רחוק מכדורסל קונבנציונלי, רחוק מה-NBA.‬
‫מגזין "סלאם" פרסם את מסלול הסיור,‬
‫וראיתי שפורטלנד שם.‬
‫אז השקעתי את כל האנרגייה שלי באימונים,‬
‫וידעתי שזאת ההזדמנות שלי.‬
‫- מבחנים פתוחים‬ ‫פורטלנד, אורגון -‬
‫כשהגעתי לשם, למבחנים הפתוחים,‬
‫אף פעם לא ראיתי אנשים מסביב לכל המגרש.‬
‫ילדים ואנשים עומדים על הגדרות‬ ‫כדי לראות טוב יותר.‬
‫זה הופך את המבחנים למלחיצים.‬
‫אנחנו צריכים לבחור שלושה אנשים,‬
‫שיזכו לשחק בתוך האולם!‬
‫כשהגיעה ההזדמנות שלי, בכלל לא חשבתי למסור.‬
‫בוא נראה את הרגליים האלה!‬
‫אנשים השתגעו מהרבה מהמהלכים שלי.‬
‫שם, האיש הקטן בכחול.‬
‫אני פשוט נלהב לשחק עם הוט סאוס.‬ ‫כבר ראיתי אותם בקלטת.‬
‫לראות אותם בחיים האמיתיים זה כמעט…‬ ‫זה כמו חלום.‬
‫להיכנס לאולם היה פשוט אדיר.‬
‫אני חושב לעצמי, "אנחנו פה! עשינו את זה!"‬
‫אז במשחק הראשון,‬ ‫לשחק נגד האלילים שלי היה ממש סוריאליסטי.‬
‫הקהל השתגע מכמה מהמהלכים.‬ ‫הם כיבדו את זה שלא פחדתי.‬
‫סיימתי לבחור.‬
‫אנחנו נלך איתך.‬
‫הם הציעו לי להצטרף לסיור,‬ ‫כמתמודד בתחרות הארצית.‬
‫זה די הדהים אותי.‬
‫חשבתי שההורים שלי לא יסכימו,‬ ‫אבל הם אמרו, "לא, תעשה את זה".‬
‫כשהצטרפתי לסיור, ידעתי שבכל עיר‬ ‫יש סיכוי טוב שאלך הביתה.‬
‫כי בכל מבחנים פתוחים,‬ ‫שחקן חדש היה יכול להעיף מישהו.‬
‫אז מישהו תמיד בא, ומישהו תמיד הלך.‬
‫הוא הראשון, ולראשון תמיד הכי קשה,‬
‫כי יש לנו עוד 29 ערים.‬
‫כן, אני בעמדת נחיתות, הא?‬ ‫-כן.‬
‫הייתי בן 18,‬ ‫והרגשתי שם כמו ילד בין מבוגרים.‬
‫לפעמים יש 14-15 איש על הספסל,‬ ‫ואתה מנסה לעשות את הכי טוב בזמן שיש לך.‬
‫- לאס וגאס, נבדה -‬
‫אמרתי, "אתם יודעים מה?‬ ‫בחור לבן בקבוצה הזאת?‬
‫"אהיה הסנדק שלו. אאמץ אותו."‬ ‫נתתי לו שם ברגע שראיתי אותו.‬
‫זה הבחור שלי, בן הסנדקות שלי,‬
‫הרוקי בלבואה של הכדורסל,‬
‫הפרופסור!‬
‫- הפרופסור -‬
‫כל דבר שילד לבן מוכשר יכול לעשות בשכונה‬
‫מוגבר פי מיליארד.‬
‫אבל פרופסור הוא הדבר האמיתי.‬
‫- סולט לייק סיטי‬ ‫דנבר -‬
‫אחד משלושת החבר'ה כאן ילך הביתה הלילה.‬
‫יצא שבכל משחק הדחה קרה איזה קסם.‬
‫בן הסנדקות, הפרופסור! עושה את זה! כן!‬
‫- אוקלהומה סיטי‬ ‫סן אנטוניו -‬
‫פרופסור, נתראה בדאלאס.‬ ‫-אוקיי.‬
‫בסדר? תהיה טוב.‬
‫יש קצת לחץ, אבל זה העניין,‬
‫כי החוזה ישנה למישהו את החיים.‬
‫מה קורה, גבר?‬
‫פרופסור, היום תלך הביתה?‬ ‫-לא אלך לשום מקום.‬
‫אני אעלה למגרש ואעשה את שלי.‬
‫אמשיך לעשות מה שעשיתי בכל משחק,‬ ‫שהביא אותי עד פה.‬
‫- ממפיס‬ ‫ניו אורלינס -‬
‫תראו את השמירה של "כאב ראש".‬
‫כן!‬
‫כן, בייבי!‬
‫- 23 באוגוסט - לינדן, ניו ג'רזי -‬
‫התחנה האחרונה הייתה לינדן, ניו ג'רזי.‬
‫המגרש כאן הוא כמו "בראשית". כאן זה התחיל.‬
‫עלו ושחקו עד 21,‬
‫ואחר כך הקבוצה תתכנס.‬
‫אנחנו נקבל החלטה.‬
‫השחקנים של AND1 והמתמודדים‬ ‫שיחקו אלה מול אלה.‬
‫אתה עושה את זה במעגל המסחרי,‬ ‫אבל תצליח גם בשכונה?‬
‫תעשה את זה כשתשחק נגדנו?‬
‫כבר בתחילת המשחק‬ ‫"סיק ויט" שיגע אותי עם איזו מסירה מדומה.‬
‫חשבתי, "לעזאזל". ידעתי שאני במצב לא טוב.‬
‫כמה מהלכים אחר כך חסמתי זריקה.‬
‫קלעתי כמה זריקות.‬
‫שיחקתי טוב מאוד, אבל גם החבר'ה האחרים.‬
‫פרופסור, הוט סאוס. הוט סאוס, פרופסור.‬
‫זה המשחק!‬
‫כשהגיעה ההצבעה הסופית,‬ ‫לא חשבתי שיצביעו לי.‬
‫שוב, אני רוצה לברך את כולכם.‬
‫מי שיקבל את החוזה הוא…‬
‫"אל פרופסור."‬
‫אוקיי?‬ ‫-תודה.‬
‫זה אתה.‬
‫לא יכולתי להאמין. זה היה חלום שמתגשם.‬
‫השקעתי את כל העבודה הקשה הזאת,‬ ‫ועכשיו אני שחקן סטריטבול של AND1.‬
‫- איש לבן ונמוך עם משחק מסחרר‬ ‫מגדיר מחדש את הסטריטבול -‬
‫- סטריטבול‬ ‫סיור המיקסטייפ של AND1 -‬
‫צופים בפרק הראשון. נראה לא רע.‬
‫כשיצאה תוכנית הטלוויזיה ב-ESPN,‬
‫האמת היא שאפילו לא הייתי בטוח‬ ‫שאנשים יצפו בה.‬
‫התור הוא לא בבלוק, הוא הבלוק עצמו!‬
‫פתחנו את הדלת, ובום!‬
‫"שיין! מיין!"‬
‫ואו, זה משהו מיוחד. אנשים השתגעו.‬
‫אנחנו כאן, ויש כאן אהבה מטורפת!‬
‫תן לי את סרט הראש שלך! תן לי משהו!‬ ‫-תן לי בנדנה!‬
‫סיור המיקסטייפ של AND1‬ ‫מגיע הנה בסוף השבוע.‬
‫יש את הבחור ההוא, הפרופסור?‬ ‫-הוא משהו.‬
‫האהדה הייתה סוריאליסטית,‬ ‫כי זה קרה לי בין לילה.‬
‫תודה, מתוק.‬
‫אמריקה אוהבת את הילד הזה. הרייטינג מתפוצץ!‬
‫אחרי שהוא השתתף בסיור של AND1‬
‫היו לו צמות צמודות לקרקפת כמו של אדם שחור,‬ ‫היו לו טבעות יהלום.‬
‫לפני המשחק הוא דיבר כמו אופי.‬ ‫אחרי המשחק הוא היה אמינם.‬
‫זה הפך לחמישיית הג'קסונים.‬ ‫הוא מייקל ג'קסון.‬
‫- תתחתן איתי? -‬
‫אני אוהבת אותך, פרופסור!‬
‫הוא רק בן 11!‬
‫אני זוכר את הגרופית הראשונה שלו.‬
‫ידעתי שזה ישנה את חייו.‬
‫חכה רגע.‬
‫הייתי ילד ביישן מאוד בתיכון,‬ ‫אבל בהחלט חיבקתי את זה, אתה יודע?‬
‫התוכנית של ESPN‬ ‫פשוט פרסמה אותנו ברמה אחרת.‬
‫אוהדי NBA וסלבריטאים אהבו את זה.‬
‫אם לא ראיתם את המהלך, תריצו לאחור.‬
‫סיור המיקסטייפ של AND1!‬ ‫אני אוהב את המשחק הזה!‬
‫בשלב הזה התחלנו לגבות כסף על הגעה למשחק,‬ ‫ומכרנו את כל הכרטיסים למשחקים באולמות NBA.‬
‫בכמה מהאולמות שהגענו אליהם,‬ ‫היו לנו יותר אוהדים מאשר לקבוצה הביתית שם.‬
‫לעולם לא אשכח.‬
‫אנחנו במועדון,‬ ‫ואני רואה את דטרויט "פיסטונס",‬
‫שבדיוק זכתה באליפות ה-NBA השנייה שלה.‬
‫ואני אומר לדי-ג'יי,‬ ‫"יו, צ'ונסי בילאפס כאן!"‬
‫צ'ונסי בילאפס,‬ ‫מועמד סביר לזכייה בפרס ה-MVP.‬
‫והדי-ג'יי הסתכל עליי ואמר,‬ ‫"גבר, שיזדיינו. אתם כאן!"‬
‫אתם מכירים את זה, שמעתם על זה.‬
‫עכשיו ניקח את זה לרמה הבאה.‬ ‫זה הזמן לחצות את האוקיינוס.‬
‫זאת פלישה גלובלית.‬
‫הסיור הבינלאומי הראשון שלנו היה מדהים.‬
‫זה היה גדול יותר מבארצות הברית.‬
‫הרבה יותר גדול.‬
‫תעשו רעש, טוקיו!‬
‫זה סיור המיקסטייפ של AND1.‬ ‫אנחנו בגן החיות באוסטרליה.‬
‫אני וחבר שלי, הקוואלה.‬
‫עכשיו הכול היה מחלקה ראשונה.‬ ‫ישנו ב"ריץ-קרלטון".‬
‫החבר'ה היו כמו כוכבי רוק.‬
‫הם היו הולכים לחלק חתימות,‬
‫כי פשוט הגיעו נחילים של בחורות.‬
‫זה וויילי? לך להוט סאוס.‬
‫אני אוהבת אותו.‬
‫- זיין אותי, AO -‬
‫AND1, בייבי!‬
‫היו אנשים שהגיעו עם הנשים שלהם.‬
‫אין על מה לחתום, והיא מוציאה את הציצי שלה,‬
‫וזה כאילו, "אתה רוצה‬ ‫שאחתום על הציצי של אשתך?"‬
‫הסיור של AND1? מסיבות, שתייה, עישונים.‬
‫הייתה להם מצלמה.‬ ‫הם אמרו, "יש לנו מצלמת לילה",‬
‫ושאלתי, "על מה אתם מסתכלים?"‬
‫אלה היו כולם‬ ‫באורגיה גדולה עם איזו בחורה רעה!‬
‫אמרתי, "יו! ראיתי אותה במשחק!‬
‫"לעזאזל!"‬
‫הוא משקר.‬ ‫-לא, רק…‬
‫הוא שוב סתם צוחק.‬
‫הקצב של AND1 היה כל כך מהיר,‬ ‫שאף אחד לא היה יכול לעצור אותנו.‬
‫סיור המיקסטייפ של AND1,‬ ‫בחסות "מאונטיין דיו".‬
‫עכשיו מגיעים אלינו נותני חסויות.‬
‫לקחנו את זה מהרחובות‬ ‫לאולמות ולמשחקי הווידאו.‬
‫- תיכנסו לקצב -‬
‫הצוות שלי הראה לי איזה נתון יום אחד,‬ ‫לפיו "סטריטבול"‬
‫היא התוכנית‬ ‫עם הרייטינג הגברי הכי גבוה ב-ESPN.‬
‫אמרתי להם, "לכו תזדיינו. די".‬
‫והם אמרו, "'סטריטבול' היא תוכנית הטלוויזיה‬ ‫מספר אחת ב-ESPN אצל בני נוער גברים".‬
‫אמרתי, "אלוהים!"‬
‫- מטה AND1‬ ‫פאולי, פנסילבניה -‬
‫מה קורה?‬
‫אחרי שסיור המיקסטייפ הפך להצלחה גדולה…‬
‫גדלנו מ-15 עובדים ל-70 עובדים‬ ‫תוך שנתיים או שלוש.‬
‫קיבלנו החלטה לעבור למקום לטווח ארוך.‬
‫אז היה חייב להיות במשרד מגרש כדורסל.‬
‫עכשיו, כשאנחנו מותג ארצי גדול,‬ ‫איך נרחיב את טביעת הרגל שלנו?‬
‫אז החלטנו לנסות שוב‬
‫עם נעליים.‬
‫הנעל הראשונה של מרבורי‬ ‫הייתה מכוערת, כבדה, יקרה מדי.‬
‫והבעיה הזאת הייתה שלי,‬
‫בתור האדם שפיקח על המוצר הזה.‬
‫תמיד נתתי לג'יי הערות כמו,‬ ‫"כדאי לעשות ככה, ג'יי, תעשה ככה…"‬
‫וג'יי אמר, "טום, נמאס לי שאתה אומר לי‬ ‫מה אתה יכול לעשות. אתה רוצה לנסות?"‬
‫הייתי אולי בן 25,‬ ‫ואמרתי "כן". לא היה לי ספק.‬
‫היה לי רעיון ברור‬ ‫לגבי מה אמורה להיות נעל כדורסל.‬
‫נעליים צריכות להיות קלות,‬ ‫מהירות, אווריריות כמו נעלי ריצה,‬
‫וצריך להשתמש ברשתות ובתרכובות.‬
‫הרעיון הראשון שלי היה נעליים בלי שרוכים,‬ ‫שנקראו "פוסט-גיים".‬
‫זאת רמה אחרת לגמרי עכשיו.‬
‫הם מביאים את זה, ואנחנו אוהבים את זה.‬
‫תמשיכו לעשות מה שאתם עושים!‬
‫כשהייתי ילד, אנשים נעלו שתי נעליים שונות,‬ ‫בקטע אופנתי.‬
‫זו הייתה ההשראה ל"טאי צ'י".‬
‫ויזואלית, ראו צבעים שונים,‬ ‫כאילו נועלים שתי נעליים שונות.‬
‫היי!‬ ‫-היי, מה קורה?‬
‫אני זוכר שהרגשתי הלם‬ ‫כשנעלי ה"טאי צ'י" האלה עפו מהמדפים.‬
‫המראה ממש מגניב.‬
‫הן לוהטות!‬
‫אחת מנעלי הכדורסל הכי טובות, נקודה.‬
‫זו הפכה לנעל הכי נמכרת של AND1 בכל הזמנים.‬
‫המוצר הזה עבר מאפס ל-65 מיליון‬ ‫תוך 18 חודשים.‬
‫- "סגנון וביצועים" -‬
‫זה התחיל עם חולצות הטראש-טוק,‬ ‫ועכשיו זאת רמה אחרת לגמרי.‬
‫חברות נעליים, אנחנו באים!‬
‫ראית את השחקנים וסוחרי הסמים בשכונה,‬
‫והם נעלו את ה-AND1.‬
‫היו לנו סגנונות שיימכרו יותר מנייקי,‬ ‫או שיהיו מספר שתיים אחריהם.‬
‫אם אתה קורא תיגר על נייקי,‬
‫יש להם פי 50 יותר אנשים בכל מחלקה,‬
‫וכשהם מייצרים נעל חשובה עבור מייקל ג'ורדן,‬ ‫זה עשוי לקחת להם כמה שנים.‬
‫ולנו היו בערך חמישה אנשים במחלקת עיצוב.‬
‫לפעמים טום היה נשאר במשרד שלו שלושה ימים.‬
‫עבדתי שעות ארוכות, אבל ממש אהבתי את זה.‬
‫האנרגייה הזו הדביקה את כולנו.‬
‫נעלי ג'ורדן צמחו‬
‫מהשותפות היצירתית של מעצב הנעליים,‬ ‫טינקר האטפילד.‬
‫בתקופה שבה מעצבים הפכו לסלבריטאים,‬
‫טום היה מאוד שקט,‬ ‫אף פעם לא רצה שהשם שלו יופיע.‬
‫אבל הוא היה אחד המעצבים הכי יצירתיים.‬
‫אני מנהל ממלכה קטנה משלי.‬ ‫פשוט אייצר נעליים איכותיות,‬
‫ואם אמשיך לעשות את העבודה שלי,‬ ‫אנחנו ננצח את נייקי.‬
‫הידית היא המיקרופון.‬ ‫המהלכים הם החרוזים.‬
‫המשחק הוא החיים שלי.‬ ‫פיליפ צ'מפיון, "הוט סאוס".‬
‫אני משחק כדורסל.‬
‫- מדיסון סקוור גרדן‬ ‫ניו יורק -‬
‫- 16 ביולי, 2004 -‬
‫לשחק במדיסון סקוור גרדן, ה"מכה"…‬
‫ברור שהייתי בטירוף.‬
‫הציפייה הייתה משוגעת.‬
‫אני מסתכל מסביב וחושב,‬ ‫"בחיי, ככה זה היה אם הייתי ב-NBA?"‬
‫אנחנו באותו חדר הלבשה. זו אותה אווירה.‬
‫- סיור המיקסטייפ‬ ‫2004 -‬
‫ברוכים הבאים לניו יורק!‬
‫לקח לי 25 שנה להגיע לכאן. אני מוכן לכתר.‬
‫אני מרגיש את זה. ממש מרגיש את זה.‬
‫מכל המשחקים שבהם רצינו לנצח,‬ ‫הכי רצינו לנצח במדיסון סקוור גרדן,‬
‫כי בסופו של דבר,‬ ‫ברור שאתה רוצה לנצח במקום ממנו באת.‬
‫אני על פרקט אולם ב-NBA, מפחד נורא.‬
‫אבל אי אפשר היה לדעת.‬ ‫אנשים הסתובבו והנידו בראש,‬
‫בקטע של, "כן, סאוס, אתה תיתן הצגה!"‬
‫ועמוק בפנים אני פוחד כמו בן זונה!‬
‫אני מפחד נורא.‬
‫אם חלמת להגיע ל-NBA, כבר הרגשת שהצלחת,‬
‫כי הנה השם שלך על לוח התוצאות הגדול.‬
‫הנה השם שלך עם האורות הבוהקים.‬
‫אני משחק מול אלפי אנשים.‬
‫כששיחקנו על הפרקט הישן‬ ‫של המדיסון סקוור גרדן,‬
‫זה גרם לך לדמוע. זה היה אמוציונלי.‬
‫יכולנו להתרברב בזכות זה מול המשפחות שלנו,‬ ‫מול החברים שלנו.‬
‫"אומנם לא הגענו ל-NBA, אבל עשינו את זה."‬
‫אתם מוכנים?‬
‫פרופסור! "אלי-הופ!"‬
‫כן!‬
‫זה היה מגוחך. לא יכולתי להאמין.‬
‫נדרשו המון זמן ואנרגייה כדי להגיע לכאן.‬
‫בייבי! אלה "סיזל" ו"הרוקח"!‬
‫המשחק שם היה תחרותי.‬
‫הוא לא היה דומה לרוב המשחקים שלנו.‬
‫…זורק מארבעה וחצי מטרים, רק רשת!‬
‫"הליקופטר", מסתכל. "בומב" מוסר, שימו לב!‬
‫במדיסון סקוור גרדן, אם יש מספיק התלהבות,‬
‫הבניין רועד. חצי מהבלוק רועד!‬
‫…מחפש חילוף. פרופסור. AO!‬
‫לא משנה מי על הפרקט,‬ ‫צריך לשמור על הסטטיסטיקה הזאת.‬
‫זורק וקולע!‬
‫בקלות!‬
‫זה "דה מיין איוונט"!‬
‫לקלוע זריקה‬
‫מול 19 אלף איש ב"מכה". אין יותר טוב מזה.‬
‫הכרתי את AND1 כשהייתי בן 26.‬
‫ימי ה-NBA שלי נגמרו,‬
‫אבל הסיפור שלי הוא שאף פעם לא ויתרתי.‬
‫ניו יורק!‬
‫אם אתם אוהבים את מה שאתם רואים, תעשו רעש!‬
‫בואו נריע לשני מועדוני הכדורסל האלה!‬
‫יש לך את זה.‬
‫ספר לי איך היה לשחק.‬ ‫-בן אדם…‬
‫החרא הזה היה כיף.‬
‫קדימה, גבר.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, AND1!‬
‫אז אנחנו מוכנים‬ ‫לתחרות ההטבעות הראשונה מזה שלוש שנים.‬
‫בפעם הקודמת…‬
‫אף פעם לא אשכח שצפיתי‬ ‫בתחרות ההטבעות עם וינס קרטר,‬
‫שבהמשך חתם עם נייקי.‬
‫והנה האיש שהקהל כאן רוצה לראות.‬
‫וינס קרטר עם ההטבעה הראשונה שלו!‬
‫בואו נלך הביתה!‬
‫ווינס נותן אולי את ההופעה הטובה ביותר‬ ‫בתחרות הטבעות אי פעם,‬
‫בנעלי "טאי צ'י" של AND1.‬
‫כשצפינו בזה, התחרפנו.‬
‫איבדנו את קור הרוח שלנו. אמרנו, "זה אדיר".‬
‫והוא עשה דברים‬ ‫שאף אחד בכלל לא חשב שהם אפשריים.‬
‫והוא נעל את המוצר שלנו.‬
‫אמרנו, "תודה רבה‬ ‫שנעלת את הנעליים שלנו בחינם".‬
‫זו הייתה נקודת השיא של AND1.‬
‫ואני חושב שזה היה חודשיים או שלושה אחר כך.‬
‫הדלקתי את הטלוויזיה.‬
‫אנשים מקפיצים כדור.‬
‫ואני רואה את הלוגו.‬
‫המילה הראשונה שעלתה לי הייתה "פאק".‬
‫זאת נייקי.‬
‫- "פריסטייל" של נייקי -‬
‫המהות של "פריסטייל"‬ ‫היא היפ-הופ, סטריטבול וביטוי עצמי.‬
‫הם שילבו את עמדת הסטריטבול שלנו‬
‫עם קמפיין טלוויזיה בצילום יפהפה.‬
‫זו הייתה פרסומת טובה.‬
‫יש לה גישה, קצב של היפ-הופ.‬
‫אבל אלה נייקי, והם יותר טובים מזה.‬ ‫הם מעתיקים מאיתנו.‬
‫הפרסומת הזאת בטלוויזיה השיגה בחצי דקה‬
‫יותר ממה שהשגנו בחמש שנים של המיקסטייפ.‬
‫אלה חייבות להיות הנעליים. נייקי מזנקת.‬
‫משקיעים חזרו בריצה לנייקי.‬ ‫-היא מממשת את המוטו שלה, "פשוט עשו את זה".‬
‫פשוט משתלטים על כל משחק הסטריטבול.‬
‫הם לקחו את התנועה שלנו, קישטו אותה‬ ‫בקשת יפה ומבריקה עם נצנצים,‬
‫ולקחו עליה בעלות.‬
‫בגדול, הם שברו אותנו בהינף אצבע.‬
‫במאבק על תהילה, חובה שיהיה לך לב.‬
‫"מלך מגרש המחתרת" של נייקי,‬
‫ימי ראשון ב-20:00 ב-MTV2.‬
‫לא יודע אם הם השקיעו בזה‬ ‫עשרה, 20 או 50 מיליון.‬
‫אני יודע שכשראיתי את הפרסומת בטלוויזיה,‬ ‫הבנתי, "שיט. אין לנו זמן לחכות. קדימה.‬
‫"חייבים לקבל החלטות, חייבים לזוז."‬
‫- פשוט עשו את זה. -‬
‫אני בטלוויזיה!‬
‫- הוט סאוס -‬
‫איך היית מגיב‬
‫למישהו שמרגיש שהחברה‬
‫בנתה את העושר שלה על חשבון השחקנים?‬
‫איך הייתי מגיב‬
‫למישהו שמרגיש שהשחקנים נוצלו על ידי החברה?‬
‫הייתי אומר,‬ ‫"אני יודע שהחברה הרוויחה הרבה כסף".‬
‫אחרי המשחקים אפשר היה לראות את חדר הסחורה.‬
‫המון מוצרים עם הפרצופים שלהם עליהם נמכרו.‬
‫שוב מכרנו הכול.‬
‫שחקנים אמרו, "לא משלמים לי על זה".‬
‫שם הכול התחיל ליפול.‬
‫אנחנו במחסן,‬ ‫בו אנחנו מקבלות, שולחות ואורזות‬
‫את המוצר של AND1 לכולם.‬
‫קמים בשמונה בבוקר‬ ‫רק כדי לפגוש את האנשים במחסן.‬
‫נימוס.‬
‫כמה דברים מנומסים נעשה?‬
‫החברה הזאת הרוויחה מיליוני דולרים רבים,‬
‫אבל אנחנו אלה שהרווחנו את הכסף בשבילכם.‬
‫- סטריטזילה -‬
‫- מאונטיין דיו‬ ‫הוט סאוס -‬
‫התחיל להיות עניין כזה שאנחנו מקבלים פיצה,‬
‫אבל כשאנחנו עולים לאוטובוס של הצוות,‬
‫יש להם הכול!‬
‫יש להם פילה מיניון, קלמרי, מי סודה,‬
‫כל הדברים הטובים.‬
‫מה אתה אוכל, שיין?‬
‫לפני המשחק,‬
‫שרימפ-פרמזן של "בוקה".‬
‫הרבה מהחבר'ה אמרו, "אתם צריכים לדאוג לנו.‬
‫"למה אנחנו לא אוכלים?‬
‫"לא היה שום סיור אם לא היו שחקנים."‬
‫כי אתם לא טועים, כולכם צריכים לאכול,‬
‫אבל אין צורך להיות כל כך תוקפניים.‬
‫אני זורק את זה על האוטובוס שלהם.‬
‫זה נגמר עכשיו.‬
‫הוא זורק פיצה חמה‬ ‫על הפרצוף של מנהלת הסיור!‬
‫תגידו לה מה אמרתי, שיש לה עוד פעם אחת.‬
‫אני אקרע לה את הצורה, אני רציני.‬
‫איך החלטתם אילו שחקנים‬ ‫ירוויחו כמות מסוימת של כסף?‬
‫לא אני. השיחה היחידה שהייתי מעורב בה‬
‫הייתה עם סאוס והסוכן שלו.‬
‫זאת העיר שלי. זה עדיין קורה.‬
‫הוא אומר, "סת', אתה בחור נחמד מאוד".‬
‫אני חושב לעצמי, "נכון, בן זונה".‬
‫הוא אומר, "היי, סאוס רוצה ככה וככה,‬ ‫או שהוא ילך ל'ריבוק'".‬
‫אמרתי, "שילך לריבוק, אחי.‬
‫"ריבוק יחסלו לו את הקריירה.‬ ‫אף אחד לא רוצה להיות שם."‬
‫זה היה מעניין, כי לא באמת היה מבנה שכר.‬
‫מיין איוונט קיבל 90 או מאה.‬
‫AO קיבל 80-90.‬
‫"חצי אדם" קיבל בין 60 ל-75.‬
‫היו לנו חבר'ה פחות בכירים שקיבלו בערך 15.‬
‫אבל זה על שלושה חודשי עבודה,‬
‫כי מספטמבר כבר אין סיורים.‬
‫אבל שפטנו חבר'ה‬ ‫לפי מי קיבלו הכי הרבה "אווו" ו"אההה",‬
‫וברור שהוט סאוס היה הכוכב.‬
‫היו הרבה רגעים שבהם אנשים הרגישו מתוסכלים‬
‫כי הם לא הרוויחו מספיק כסף‬ ‫כמו שמישהו אחר הרוויח.‬
‫בסיורים של AND1‬ ‫עדיף לא לספר לאף אחד כמה אתה מקבל,‬
‫אבל הם יגידו את זה,‬ ‫כי הם אוהבים לרדת אחד על השני.‬
‫קדימה.‬
‫דולרים. כן.‬
‫הייתי צריך לקנות משהו חדש ל-2005.‬
‫בלינג קטן. משהו קטן.‬
‫זה הבית של "סיזל", אתם יודעים.‬
‫זה הבית השני שלי, יש לי שניים.‬
‫להוט סאוס הייתה מכונית מדברת.‬
‫"שלום, הוט סאוס."‬
‫אנשים שנאו את החרא הזה!‬
‫ניסיתי לא להיכנס אף פעם לשיחות כסף.‬
‫ידעתי שאני סוג של הבחור החדש,‬ ‫ושאני מאוד בר-שיווק,‬
‫והרגשתי שהמשכורת שלי מעולה.‬
‫ואקשן!‬
‫אין ספק שהייתה קצת קנאה‬
‫על שחקנים שקודמו יותר מאחרים.‬
‫היית רואה חבר'ה‬
‫שהיה להם משחק גדול אחד או שניים,‬ ‫והם כבר "אגדות סטריטבול".‬
‫אנחנו עבדנו קשה תשע-עשר שנים‬
‫לפני שבכלל ידענו מה זה AND1.‬
‫אל תבין אותי לא נכון,‬ ‫פרופסור הוא שחקן כדורסל מעולה,‬
‫אבל לפעמים אני מטיל ספק במניע שלו.‬
‫זה לא ממש מטריד אותי. זאת אומרת,‬
‫כל עוד אנחנו נהנים בסיור,‬ ‫לא ממש אכפת לי מה הם חושבים.‬
‫בכנות.‬
‫עניין ה"רוק סטאר" התחיל להיכנס לכולם לראש,‬
‫וכולם התחילו לחשוב על הכסף.‬
‫די להתנהג ככה! בחיי, גבר, פאק!‬
‫איך הבנת את זה?‬
‫מאיפה אתה מקבל את הצ'ק?‬
‫אם לא הייתי פה,‬ ‫הייתי משחק בחוץ ומרוויח כסף!‬
‫הסיור שובר אותי! אני לא מרוויח כסף.‬
‫החוזה שלי הוא כלום, גבר!‬ ‫אני אומר לך, הוא כלום!‬
‫אני אוכל מזה. אני מרוויח הרבה כסף.‬
‫אני לא יודע לגביך. הוצאות המחיה שלי שונות.‬
‫אתה חי ביוקרה, אני עדיין גר בשיכונים!‬
‫יש לנו יותר מדי אולסטארים.‬
‫כשאתה יוצר מפלצת,‬
‫אתה צריך לדעת איך לביית מפלצת.‬
‫האיבה בין אנשים הגיעה לנקודה‬ ‫שבה היא רק הלכה וגדלה.‬
‫למה אתה לא שואל אותי?‬ ‫-ככה!‬
‫למה לא? אני שואל את המאמן שאלה!‬
‫זה למה!‬ ‫-אני לא מזלזל בך!‬
‫אני לא מדבר איתך!‬ ‫-תאכל זין!‬
‫אל תנסה את החרא הזה, גבר.‬
‫מי כלבה, זיג? מי?‬ ‫-אתה!‬
‫אחי, אל תצלם את זה.‬ ‫אנחנו נראים כמו ליצנים.‬
‫כן, זה נהיה משוגע.‬
‫למה אתם תופסים אותי?‬ ‫אבל למה אתם תופסים אותי?‬
‫כשהשתלטתי על ההנעלה,‬ ‫זו הייתה הצלחה עסקית מדהימה.‬
‫הגענו ל-90 אחוז מהמכירות.‬
‫בנקודה ההיא הרגשתי‬ ‫שכל החברה על הכתפיים שלי במידה מסוימת.‬
‫אז טום החליט לעבור לטאיוואן,‬
‫כי הוא היה יכול להשפיע על איכות המוצר‬
‫בצורה טובה בהרבה אם הוא ישב במפעל שם.‬
‫חששתי, כי טום הוא עובד חרוץ מאוד.‬
‫עבדתי כנראה 364 ימים בשנה בממוצע.‬
‫פשוט חייתי בשדות תעופה ובבתי מלון,‬
‫ועברתי בין 12 אזורי זמן כל שישה שבועות.‬
‫בלי שהבנתי, זה נהיה יותר מדי.‬
‫אבחנו אצלי הפרעת עיכול.‬
‫ירדתי בין תשעה ל-13 ק"ג במשקל.‬
‫אני זוכר שסת' וג'יי התקשרו אליי‬ ‫בשתיים או שלוש בלילה, זמן אסיה,‬
‫"איך הולך? מה הלאה?"‬
‫ופשוט איבדתי את זה.‬
‫"זהו, נמאס לי שאתם צועקים עליי.‬
‫"אני עושה מה שאני עושה,‬ ‫אתם לא מסוגלים לעשות את זה", וניתקתי.‬
‫אני יודע שטום הרגיש לחץ מבחוץ,‬
‫ובמיוחד ממני, כאדם שהוא דיווח לו ישירות.‬
‫אפשר לומר שהסתגרתי בשריון קטן משלי.‬
‫איבדתי חברויות באותה תקופה.‬
‫המצב שלי היה גרוע, פיזית ורגשית.‬
‫בפעם הראשונה בחיי, זה לא היה כיף.‬
‫לא תמיד היה קל, אבל תמיד היה כיף.‬
‫אז טום נכנס למשרד שלי.‬
‫הוא אומר, "סת', אני מתפטר".‬
‫אני אומר, "רגע, מה?" כאילו, לא יכול להיות.‬
‫אחרי שטום עזב אותנו, קרסנו.‬
‫ירדנו מ-200 מיליון במכירות ל-130.‬ ‫הייתי צריך לפטר 20 אחוז מהעובדים.‬
‫ידענו שיש לנו חלון קטן כדי למכור את החברה‬
‫על מנת למקסם את הערך הכספי.‬
‫פאולי, פנסילבניה.‬
‫המחנה הקטן של 2005, סיור המיקסטייפ!‬
‫AO!‬
‫שמעתי מהאנשים ב-AND1‬ ‫שנופיע על השער של "ספורטס אילוסטרייטד".‬
‫כשהייתי ילד, שער ה"ספורטס אילוסטרייטד"‬ ‫היה המלך של מגזיני הספורט.‬
‫זה קורה. זה רשמי.‬
‫אנחנו צריכים למסגר את זה.‬
‫- המשחק האחר -‬
‫לפני תחילת הסיור ב-2005,‬
‫לא קיבלנו מייד שיחה לחידוש החוזים שלנו.‬ ‫זה היה מבלבל.‬
‫היינו מתוסכלים מאיך שהכול התנהל.‬
‫התחילו להסתובב המון סיפורים.‬
‫פתאום הצוות כינס אותנו בחדר.‬
‫אני אומר, "מה קורה פה?"‬ ‫והוא אומר, "תירגע".‬
‫והם אמרו לנו,‬ ‫"היי, עומדת להיות מכירה גדולה,‬
‫"והדברים כבר לא יהיו אותו דבר."‬
‫- "אמריקן ספורטינג גודס" קונה את AND1 -‬
‫זה היה בלתי צפוי.‬
‫זה נגמר. זהו זה.‬
‫בלי הודעה מראש.‬
‫השחקנים כל כך מלאי גאווה, ש…‬
‫אני לא חושב שהם אי פעם‬ ‫יגידו לך שהם הרגישו עצובים.‬
‫בסופו של דבר אנחנו בסדר,‬ ‫אבל אני רק חושב על החוצפה שלהם‬
‫לא לשבת עם אף אחד מהאגדות כשהכול נגמר.‬
‫זה אמור להיות סיפור הצלחה.‬
‫AND1 הייתה ענקית. יצרנו משהו מאפס.‬
‫מכרנו את העסק, וכולנו הרווחנו הרבה כסף,‬
‫אבל המכירה, בסופו של דבר,‬ ‫הייתה קשה לי פיזית,‬
‫וזה גם היה מאוד עצוב.‬
‫היו ריבים, וקשרים התפרקו,‬
‫ומבחינה רגשית זה עדיין חמוץ-מתוק.‬
‫בהחלט.‬
‫אתם אולי מזהים את הפרצוף שלו‬ ‫מ"סטריטבול" של ESPN,‬
‫שיין "מכונת הכדרור" ווני!‬
‫- קורט ג'טרס -‬
‫"קורט ג'טרס" זו גרסת ליגה חצי מקצוענית‬
‫של ה"הארלם גלובטרוטרס".‬
‫זה לא כמו הגרדן. ממש לא כמו הגרדן, בייבי.‬
‫מישהו יכול לזהות אותי,‬ ‫ולשאול אותי משהו כמו,‬
‫"למה אתה עובד כאן, גבר? היית בטלוויזיה."‬
‫זה שובר לי את הלב.‬
‫כל יום אני מתעורר ואומר,‬ ‫"אני מקווה שמשהו יקרה,‬
‫ויגידו לי, 'אתה יודע מה?‬ ‫שיין, אנחנו צריכים אותך רק להיום'."‬
‫זה מה שאני חושב.‬
‫לא שילמו לנו את מה שהיינו שווים.‬
‫מה תגיד על זה? השווי שלנו.‬
‫הם באו לשכונה ולקחו הכול.‬
‫הם שומעים דעות בשכונה או משהו,‬ ‫"אתם צריכים לעשות ככה…"‬
‫והם רצים למעלה ועושים את זה,‬
‫ואז הם מוכרים את זה, ולא נותנים בחזרה.‬
‫כמו שתמיד אמרתי, זה נקרא "סירסור עוני".‬
‫אנשים אומרים, "אמריקה התאגידית‬ ‫מנסה לנצל אתכם כדי להרוויח כסף".‬
‫ככה העולם מבחוץ תופס את זה,‬ ‫אבל מבפנים, זה לא היה המקרה.‬
‫ניסינו לכלוא ברק בבקבוק‬
‫ולעשות משהו מגניב.‬
‫אם אנחנו אשמים במשהו, זה בזה.‬
‫החוזים שעליהם חתמנו איתם לא היו זניחים.‬
‫לכמה משחקני המיקסטייפ‬ ‫שילמנו יותר מלשחקני NBA.‬
‫הם החתימו אותנו על חוזה,‬
‫ועכשיו אנחנו צריכים להסכים לסכום הזה.‬ ‫אנחנו לא חייבים להסכים.‬
‫הכסף שהם הציעו לי? ועוד איך, ניקח את זה.‬
‫לא אכפת לי מה יש לכם להגיד על זה.‬
‫"אתה לא נאמן…" נאמן למה?‬
‫הנאמנות הזאת לא תיתן לי צ'ק.‬ ‫את זה אני יודע.‬
‫הם אהבו אותנו בזכות מה שעשינו? כן.‬
‫אבל האם הם כיבדו אותנו?‬
‫תענה לי.‬
‫אחת החרטות הכי גדולות שלי‬
‫היא שאם היינו חושבים‬ ‫על שחקני המיקסטייפ כשכירים,‬
‫ולא כספורטאים מיוצגים,‬
‫היינו יכולים לתת להם אופציות מניות,‬
‫והתוצאה הייתה סכום כסף גדול יותר‬ ‫שהיה הולך לכל אותם שחקנים.‬
‫החיים שלנו לא היו חשובים להם.‬
‫אני חושב…‬ ‫-החיים שלנו לא היו חשובים, גבר.‬
‫מיין, החיים שלנו…‬ ‫-אולי.‬
‫תקשיב,‬
‫בשנה האחרונה שלי עם AND1,‬
‫ביקשתי מהאיש הזה‬
‫שישה עשר אלף דולר‬ ‫כדי לרשום את הבן שלי ללימודים,‬
‫והוא אמר לי, "אני לא יכול לעזור לך".‬
‫אחרי כל מה שעשינו.‬
‫אני לא זוכר את זה.‬
‫אני עצוב שאני לא זוכר את זה.‬
‫יכול להיות ששיין דיבר ישירות איתי…‬
‫ואם זה המקרה,‬
‫ולא הייתה לנו אפשרות לדאוג לו ולילד שלו,‬ ‫אז אני מרגיש נורא.‬
‫בכנות, אנחנו יכולים להגיד שהם שדדו אותנו,‬
‫אבל הכסף לעולם לא יחליף את החוויה.‬
‫להיות עם דרכון ולנסוע ממדינה למדינה,‬
‫זה חינוכי.‬
‫תמיד הרגשתי אסיר תודה ל-AND1‬ ‫על מה שהיא נתנה לי.‬
‫יש דברים שכנראה שלא הייתי עושה,‬ ‫כי להורים שלי‬
‫לא היו המשאבים כדי לשלוח אותי לטייל.‬
‫זה רציני, גבר.‬
‫AND1 יצרה הזדמנויות שלעולם לא היית מקבל.‬
‫אני אף פעם‬
‫לא הייתי חושב על…‬
‫לעזוב את העיר, את ברוקלין.‬
‫אחי!‬
‫לא ידעתי שזה יהיה ככה.‬
‫לא ידעתי שטוקיו ושאר הערים האלה יהיו ככה.‬
‫"כדורסל AND1" אפשר לבחור,‬ ‫וויילי דיקסון מלינדן, ניו ג'רזי,‬
‫להגשים כמה מהחלומות שלנו.‬
‫"הרוקח!"‬
‫AND1 אפשרה לכולם‬ ‫לחשוב מחוץ לקופסה לגבי המשחק הזה.‬
‫הדברים שלהם היו מיועדים לכולם,‬
‫ולא רק לאנשים שמצליחים בעולם המקצועני.‬
‫באטלר יוציא את הכדור. זה אלסטון.‬
‫הוא זורק כדי לנצח, וזה נכנס!‬
‫אתה צוחק עליי?‬
‫- סקיפ 2 מיי לו היה שחקן הסטריטבול‬ ‫היחיד של AND1 ששיחק ב-NBA. -‬
‫AND1 שינתה את המשחק.‬
‫ה-NBA עכשיו הוא יותר מבדר וקליל.‬
‫לא יכול להיות!‬
‫חלק מהשחקנים שאנחנו רואים היום,‬ ‫והכוונה לסופרסטארים, עושים כמה מהמהלכים…‬
‫קרי. תרגיל יפה! והוא זורק.‬
‫הם לא חייבים להביע הערכה.‬
‫אנחנו יודעים ממי זה בא.‬
‫עבודת רגליים! רגל שמאל. רגל ימין.‬
‫סיים.‬
‫מיין, המורשת, כשאתה אומר ש…‬
‫אם זה היה גדול, ואם הצלחנו?‬
‫מיין, ברור שהצלחנו,‬
‫כי כשאתה הולך ברחוב עם הבן שלך,‬ ‫ומישהו זר אומר לבן שלך,‬
‫"אתה יודע מי זה אבא שלך?‬
‫זה לא קורה לאנשים רגילים.‬
‫בסופו של דבר,‬
‫תמיד נהיה,‬
‫"יו, אלה החבר'ה מ-AND1."‬
‫אחת, שתיים, שלוש, AND1!‬
‫מאז הקמתה ב-1993, AND1 נמכרה פעמים רבות,‬
‫ונכון להיום היא שייכת לקבוצת בעלות חדשה.‬
‫אישומים נגד שופט כדורסל‬
‫שהימר על תוצאות משחקים מזעזעת את ה-NBA.‬
‫בחיי, דפקתי לעצמי את החיים.‬
‫- הסיפור שלא סופר‬ ‫כרך 2 -‬
‫בדיוק כמו סרט הכיפי של הקיץ,‬
‫הסיפור של מנטאי תיאו לא אמיתי.‬
‫אנשים אכזריים ומעוותים.‬
‫זה היה רצף הניצחונות הארוך ביותר‬ ‫בהיסטוריה של הספורט.‬
‫זה היום היפה ביותר‬ ‫בהיסטוריה של הספורט האוסטרלי!‬
‫AND1 הרוויחה מיליוני דולרים.‬
‫אבל האם הם כיבדו אותנו?‬
‫הכדורסל של AND1, בייבי!‬
‫סתום את הפה שלך.‬
‫בוא נשמור על זה בינינו.‬
‫תיצמד לסיפור המזדיין.‬
‫אין סיפור משונה יותר מזה…‬
‫דונהי נחקר על ידי ה…‬
‫…זה בראש החדשות בכל העיר.‬
‫היא פשוט לא הייתה קיימת,‬
‫מעבר להיותה החברה המתה של מנטאי תיאו.‬
‫אמרתי,‬
‫"בחיי, זה יהיה פאקינג מטורף‬ ‫אם זה לא אמיתי!"‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬