Downloaded from YTS.MX
NETFLIXOV DOKUMENTARNI FILM
Official YIFY movies site: YTS.MX
Policija?
Da, možete li dovesti vozilo hitne pomoći u ulicuTilleul?
Pronašli smo osobu
vezanih ruku i nogu. Ima traku preko usta
i glava mu je razbijena.
Je li osoba pri svijesti?
Da, trenutno je pri svijesti, ali nije u dobrom stanju.
Kaže da je otet u Njemačkoj.
Traži se zbog ubojstva na mah.
Ubojstva na mah?
Već neko vrijeme.
Radi se o slučaju starom skoro trideset godina.
Mlada Francuskinja od 14 godina, Kalinka, ubijena je 1980-ih
a upravo se dogodio nevjerojatan obrat.
Otac, koji se borio.
Ovo je otac koji nikada nije prestao.
On zna gdje živi ubojica njegove kćeri.
Imao sam plan da mu pomognem.
Jednostavan.
Što biste vi učinili?
Što biste učinili kao otac?
Što ste spremni učiniti za svoje dijete?
LINDAU, NJEMAČKA
10. SRPNJA, 1982.
Bilo je rano jutro.
Zazvonio je crveni telefon.
Javila sam se.
Rekli su: "Osoba bez svijesti" i dali adresu.
Prvo što sam pomislila bilo je:
BOLNIČARKA
"nadajmo se da to nije kod Krombacha."
On je doktor, zašto bi morali ići tamo?
Istrčao je,
rekavši: "Mislim da je prekasno."
I odveo nas je u sobu,
a tamo leži djevojka, mrtva.
Kalinka. Njegova pokćerka.
Bio je i uznemiren i pribran.
S druge strane, majka je plakala.
Bila je potpuno shrvana.
Vidjela sam da je djevojka već potpuno ukočena.
I izlazeći, vidjela sam
da je djevojka u ruci imala kanilu.
Rekla sam Krombachu: "Što si ubrizgao?"
A on je rekao: "Kalcij", mislio je da će kalcij pomoći.
"Bila je na suncu cijeli dan."
I on je pomislio:
"da je to od vrućine."
To je rekao.
Tragičan slučaj.
Nastavila sam misliti o tome.
Htjela sam znati kako je djevojka umrla.
To nije bila prirodna smrt.
Mislila sam da tu nešto nije u redu.
PECHBUSQUE, FRANCUSKA
10. srpnja 1982.
ujutro me nazvala majka
da mi javi strašnu vijest, Kalinka je umrla.
KALINKIN OTAC
Rekla mi je da je Kalinka loše reagirala na sunčanicu.
Bio sam potpuno utučen, bio sam uplašen.
FRANCUSKA, PECHBUSQUE
U Njemačku sam stigao noću.
Sutradan sam autom otišao u bolnicu.
Vidim Kalinkino lice.
Kalinka je bila divna. Bila je…
miljenica svojih roditelja.
Stvarno predivna.
Odmalena je bila nasmijana.
Kalinka,
je cvijet
iz mazurskih šuma.
Također, na poljskom to je…
riječ koja zvuči sjajno.
Želim reći da je muzikalna.
Molio sam
da joj duša nađe spokoj.
I onda sam otišao.
Sljedećeg dana, u kuću njezine majke,
otišao sam vidjeti Nicholasa.
U to je vrijeme imao je između 11 ili 12 godina.
On mi je rekao
da su proveli dan kao i obično.
Kalinka nije bila pretjerano umorna.
Tek tada sam počeo
osjećati da nešto nije u redu.
Smrt mlade djevojke, potpuno zdrave, u tjelesnoj formi.
Nisam shvaćao.
Pokušao sam shvatiti tu sunčanicu.
U Lindau je bilo sunčano, toplo, bilo je 29-30 stupnjeva.
Ali,
u odnosu na Toulouse, ne tako vruće.
Uistinu je bilo teško
povjerovati u neke stvari.
PECHBUSQUE, FRANCUSKA
OBITELJ BAMBERSKI
Majka je predložila da je pokopamo u Pechbusqueu.
Mislim da su na dan pokopa
počele kružiti glasine o činjenici
da je Kalinka umrla od predoziranja.
Ja sam Elizabeth Aragon, susjeda Andrea Bamberskog.
Došli smo na sahranu.
To je sve što smo mogli učiniti.
Razgovarala sam o tome sa susjedima koji su mi rekli:
"Ljudi pričaju da je umrla
od neke injekcije
koju joj je očuh dao da pocrni."
To je objašnjenje koje sam tada dobila.
Intravenozna injekcija da bi pocrnila?
Jesu li vas uznemirile te glasine?
Da jesu, ali
bila je obdukcija.
Kad je majka odlazila, zamolio sam je
da mi pošalje kopiju nalaza obdukcije.
Možda tjedan ili dva kasnije,
recimo da sam eksplodirao.
Bio sam ljut što nisam dobio taj obdukcijski izvještaj.
Kada ste posumnjali u g. Krombacha?
Od početka listopada 1982.
Kad sam pročitao obdukcijski nalaz.
Onaj koji sam dobio bio je na njemačkom.
Dao sam ga prevesti.
Pisalo je da se
400 cl Kalinkine večernje hrane
vratilo u trbuh, u dušnik,
a zatim dolje u pluća. Ugušila se.
Čak i meni, koji nisam znao ništa o medicini ili autopsijama,
samo čitajući to,
bilo je očito
da je Kalinka umrla od regurgitacije
a ne od sunčanice.
Ali dvojica forenzičara
odbili su pisanim putem navesti uzrok smrti.
Htio sam razjasniti stvari s majkom.
Rekla mi je da nije pročitala obdukcijski nalaz!
Zašto?
Postojale su i sve te anomalije.
Spolne abnormalnosti.
Odnosno, anomalije očite običnom čovjeku.
Rana na desnoj usni stidnice.
Neznanje je li bilo
spolnog odnosa prije smrti ili ne?
Za mene je to bilo nešto očito, tako da sam bio siguran:
"Nešto stvarno nije u redu."
TOULOUSE, FRANCUSKA
Alexandre Parra-Bruguière, Postao sam odvjetnik na ovom slučaju 2010.
kad me je majka Kalinke Bamberski
angažirala u građanskoj parnici.
Već na sprovodu osjetila je da ju je gospodin Bamberski spreman
prikazati kao suučesnicu u ubojstvu njihove kćeri.
Jer želi saznati što se dogodilo, a ona se slaže s Krombachovom verzijom.
Gđa Gonnin ne zna ništa o medicini, udana je za liječnika.
Tako da uzima zdravo za gotovo objašnjenja Dietera Krombacha.
Ne sumnja na kazneno djelo.
Naravno.
Načelnik policije mu je telefonom postavio pet pitanja.
G. Krombach ih je zapisao i pismeno odgovorio od kuće.
BUDUĆI DA SAM BIO PREZAPOSLEN, DOPUSTILI SU MI DA PISMENO ODGOVORIM.
To nije istraga.
G. Krombach nikad nije bio
pozvan na usmeno ispitivanje.
On piše: "Prvo sam pripremio 250 mg Solu Decortina,"
"protiv stanja šoka".
"Također sam pokušao primijeniti injekcije u srce."
Želio sam više detalja o tome što se stvarno dogodilo.
Dakle, uložili smo žalbu,
Uredu glavnog tužitelja u Münchenu.
MÜNCHEN
SUDSKI LIJEČNIK
Zovem se Wolfgang Eisenmenger.
U institut u Münchenu,
primili smo komad kože,
identificiran kao mjesto ubrizgavanja u ruku.
I toksikološki, nismo pronašli nikakva trovanja
koja bi mogla biti uzrok smrti.
Što mislite o injekcijama
koje je Krombach dao Kalinki za reanimaciju?
INJEKCIJA OD 250MG
Da, za liječnika, moram reći,
neobično je iznositi takve tvrdnje.
Dr. Krombach je na saslušanju rekao
da je pronašao djevojku
u ukočenom stanju, u krevetu.
Kada je nastupila mrtvačka ukočenost,
potpuno je besmisleno pokušavati s reanimacijom.
Nešto nije u redu, čovjek ne govori istinu.
Ali što se tiče uzroka smrti ove djevojke,
to nam nije nimalo pomoglo.
To nije bilo dovoljno kao dokaz ubojstva,
kao apsolutni dokaz namjernog ubojstva.
To je bilo pitanje vjerodostojnosti
i sudske procjene.
Zovem se Patricia Jolly, novinarka sam.
Prije Kalinkine smrti,
Krombachovi su poočimska obitelj
u kojoj sve ide kako treba.
Kalinka Bamberski i njen brat Nicolas
Krombachovi sin i kći, Boris i Diana.
Krombachova prva žena je umrla u dobi od 24 godine.
Kalinkina majka nije govorila njemački,
duboko je vjerovala Dieteru Krombachu.
Uvjerena je da nije učinio ništa loše.
Rekla je da je dobar otac
i da nikad nije bio neumjestan,
prema njenoj kćeri.
Dieter Krombach je fin, zabavan,
pun je veselja.
I njemačko pravosuđe ne preuzima slučaj.
Zgodni doktor u bijelom mantilu…
Malo ljudi se ne bi složilo s liječnikom.
G. Bamberski je ovlašteni računovođa,
vrlo ozbiljan čovjek, prilično strog.
Doživio je izdaju, žena ga je napustila.
Ona se razvodi od g. Bamberskog.
RAZVOD
André Bamberski voli razjasniti stvari do kraja.
Sve postaje opsesija.
Sve mora biti dobro učinjeno, uredno, uglađeno.
Ta dosljednost, ta upornost… do točke opsesije.
Lipnja 1983.,
pisao sam tužitelju
da pitam "koji su sljedeći koraci istrage?"
A on je odgovorio
da je Kalinka umrla prirodnom smrću,
i da daljnja istraga nije potrebna.
Kao: odustanite, nemate što tražiti.
To sam podnio jako loše.
Napisao sam letak.
Napravio sam 5000 kopija.
PECHBUSQUE
I idem u Lindau.
Moj cilj je bio da to objavim.
Bio je to dan festivala piva.
Bilo je puno ljudi na ulici.
30 000 ili 50 000 ljudi.
I tako, dijelio sam te letke.
Pročitat ću vam nekoliko odlomaka:
"Morate znati da u Lindauu živi kriminalac."
"To je liječnik Krombach."
"On je ubio, moju divnu kćer Kalinku."
"Nagovještaji u liječničkom izvješću"
"koji upućuju na seksualni čin,"
"su zanemareni. Zašto?"
“Javno zahtijevam da pravda konačno bude zadovoljena."
Dolazio sam i na terase kafića, u dućane
svim ljudima, koji su bili prisutni.
I Diana, Krombachova kći,
došla je s policijskim službenicima.
Da me uhite.
Dakle, uhićen sam, priveden,
bio sam ispitan. Na kraju su me pustili.
Bio sam siguran da je Krombach ubio Kalinku.
I naravno, nisam odustajao.
Od početka,
bio je prisutan na obdukciji,
što je također nepravilnost!
Moje ime je Yves Levano, Odvjetnik sam u Parizu.
Dieter Krombach treba francuskog odvjetnika koji govori njemački.
Za g. Krombacha, g. Bamberski je lud.
Možemo ga opisati samo kao ludog.
G. Krombach, nije sudjelovao u obdukciji.
Otišao je prepoznati Kalinkino tijelo.
A zatim je napustio prostoriju.
Sudski liječnik je rekao:
"Vjerujte da smo provjerili,"
ima li tragova silovanja."
"Nismo vidjeli nikakve tragove."
Primjećuju ozljedu na gornjoj usni.
Točno. I tako,
pogrebnici oblače tijelo, čiste tijelo.
Na taj način oštećuju tijelo.
U srpnju je bilo jako vruće, tijelo je bilo vrlo krhko.
U stanju ekstremnog raspadanja.
To je to.
Dvojica sudskih liječnika
uzorkuju Kalinkine genitalije u cijelosti.
Nepravilnost je što
nakon toga,
mi ne znamo…
Nigdje u izvješću ne kažu što su učinili s tim.
Nemam odgovor.
Ali opet, ako kažemo:
"G. Krombach se potrudio da te stvari nestanu."
Moramo reći:
"Gospodin Krombach ima 1, 2, 3, 4, 5 suučesnika."
Lindau je lokalni gradić zdravlja.
Stvarno lijep gradić.
S mnoštvom turista.
Krombach?
Imao je dobru medicinsku ordinaciju,
uvijek je bio pun.
Ostala sam njegov pacijent.
Jer, nisam imala razloga otići.
Nisam znala zašto je djevojčica umrla.
Nisam znala.
A on je bio dobar liječnik.
Uistinu dobar dijagnostičar.
Zabavan. Ne mogu reći ništa negativno.
I majka, mirna, stvarno ljubazna osoba.
Uistinu draga osoba, rekla bih.
Fizički gubi prisutnost svog djeteta.
I, shvaća da g. Bamberski
i više nego sumnja na njenog muža,
u kojeg ona nimalo ne sumnja,
da je ubojica njezine kćeri,
a da je i ona sama suučesnica.
Mislio sam i napisao:
da je ili sudjelovala u djelima,
koja su rezultirala smrću Kalinke,
ili da se nikad nije upitala
kako je Kalinka umrla,
ili što se dogodilo.
-Je li njihov razvod suparnički? -Da.
Je. Njihov je razvod suparnički.
Zbog toga će sve što g. Bamberski dokazuje
biti jednostavno odbačeno.
Upoznao sam Danièle u palačinkarnici u Casablanci.
Bilo je to '65., imala je jedva 20 godina.
Dany je bila lijepa djevojka, visoka, plava, ugodna.
Vjenčali smo se godinu dana kasnije.
Godinu i pol kasnije rodila se Kalinka.
Kada se Nicholas rodio, postala je starija sestra.
Prijelom počinje
recimo rano, početkom 1974. godine.
Bilo je njemačkih ploča.
Bilo je knjiga za učenje njemačkog jezika.
Počeo sam pomalo sumnjati.
Povezao sam to
s dr. Krombachom.
On je bio susjed, tri kuće dalje.
Ona mi je otvoreno rekla da je on njen ljubavnik, i tako,
tada smo odlučili
da ćemo se vratiti u Francusku.
Mislio sam da počinjemo od nule.
Za mene se život nastavlja normalno, sve dok godinu dana kasnije,
navodno, nije našla posao u Nici.
Zapravo, Krombach je…
Došao je u Toulouse.
Pratio sam je,
i tada sam shvatio da
tijekom tjedna, umjesto da ode u Nicu,
živi s njim u nekom stanu.
Ja sam podnio zahtjev za razvod.
Na neki način postoji oblik
želje za osvetom, u odnosu na ono što se dogodilo u prošlosti.
Osveta Krombachu,
i osveta prema njoj.
To ju je činilo paranoičnom u vezi svega što je gospodin Bamberski rekao.
Zovem se Philippe Motta.
Bio sam novinar u Toulouseu oko 30 godina.
Andréa Bamberskog upoznao sam 1985.
Otišao sam tamo, pitajući se
što da radim s tom pričom.
Je li dobra ili nije?
I prva stvar koja me uznenadila je
da ima gomilu papira.
Sve što se dogodilo, njegove misli…
Zbog svega što sam doživio
ne vjerujem nikome.
Ne traži od mene da ti vjerujem.
DANY - "UMIRI JOJ SAVJEST"
"UBOJSTVO"
Sve zapisujem.
Mora se reći
da ima puno talenta da sve zakomplicira.
Prošle su 3 godine od događaja,
a on me moli da se zainteresiram za njegov slućaj.
I objavili smo jedan članak,
vjerujem da je bio prvi koji je napisan o ovoj priči.
Nije nužno dobro napisan, ali unatoč tome, ima dvije pune stranice.
I bili smo oprezni, naslovili smo ga Čudna priča.
ČUDNA PRIČA
Razgovarao sam i s majkom.
Kaže da je umorna od svega ovoga.
Jer, koliko sam ja shvatio,
živi u Toulouseu, u to vrijeme je napustila dr. Krombacha.
Ostavlja ga jer je nevjeran.
A onda, sve završi razvodom.
"Trebala mi je podrška, nakon što mi je kćer umrla"
"Odlazim."
Ali…
još pet godina ostala mu je
vrlo, vrlo bliska.
Ona je uvjerena da on nije ništa učinio.
JE LI DR. DIETER KROMBACH ŽRTVA?
Zatim sam intervjuirao dr. Krombacha.
"Andre Bamberski me optužuje"
“od prvog dana. Ali sve je to zato što je lud."
On sve to poriče.
"Pišite što želite. Nije me briga."
To je to. On mi tako odgovara.
Imamo jednu osobu koja kaže:
"Dr. Krombach je ubojica."
Imamo dr. Krombacha koji kaže:
"Andre Bamberski je lud."
A imamo i treću osobu koja kaže: "Nemam što reći."
Dakle,
nemamo dovoljno da bismo znali tko govori istinu?
ČUDNA PRIČA
U to vrijeme, 1985.,
saznao sam da je komisija zatražila od tužitelja
da razmotre daljnje istrage.
Osobito ekshumaciju Kalinkinog tijela.
AUTOPSIJA, NAKON EKSHUMACIJE
Liječnici koji su radili obdukciju rekli su da su predali sve organe,
s Kalinkinim tijelom,
UZORAK GENITALIJA
ali, organi nisu vraćeni u tijelo.
BEZ PREOSTALIH DIJELOVA
Za mene je već postojala, kroz ove ekshumacije,
barem potvrda, da su dokazi zadržani.
Od koga?
Do danas mislim da nikada nećemo moći odgovoriti na to.
Ali, njemačke vlasti su ponovo zatvorile slučaj.
Kalinka je bila
izrezana na komade
kao svinja u klaonici.
Ali nitko nije htio saznati
kako i zašto je umrla.
Netko mi je rekao da je Kalinka francuska državljanka,
pa bi francusko pravosuđe moglo imati nadležnost.
Tako mi se rodila nova nada.
Pomislio sam: postoji francuska pravda.
U siječnju 1986., u Parizu, kao odvjetnika uzeo sam
g. Françoisa Gibaulta.
Ja sam odvjetnik.
Prisegu sam položio '56.
G. Bamberski donosi nalaz obdukcije.
Ekshumacija Kalinke.
Organi su uistinu bili uklonjeni, nisu bili u lijesu.
To je jedna od zagonetki.
Ali važno je zato što dr. Krombach
nije mogao biti kazneno gonjen, za silovanje ili pokušaj silovanja.
Budući da su genitalije nestale.
Nedostatak dokaza, ako hoćete.
Za mene je to uskraćivanje pravde.
I ja to ne mogu prihvatiti.
G. Krombach uzeo je odvjetnika u Francuskoj.
I, doista,
g. Krombach je odbio doći u Francusku.
Ispitujemo ga, zovemo ga.
Uvijek je odbijao.
Uvijek bi zauzeo negativan stav.
Ne znamo zašto je umrla Kalinka Bamberski.
U tom trenutku,
argumenti za nevinost su uvjerljivi
kao i argumenti za krivnju.
BIVŠA STANOVNICA LINDAUA
G. Bamberski?
Znao je da nešto nije u redu i bio je u pravu.
Potpuno u pravu.
Kada ste upoznali Krombacha?
Početkom 80-ih.
Moja majka je bila redoviti pacijent.
Kao djecu, uvijek bi nas povela sa sobom do ordinacije.
Prvo su to bile injekcije kalcija.
Uvijek ležeći, jer bi ti se zavrtjelo u glavi.
Ali nisam postavljala pitanja, bilo mi je tek 14 ili 15 godina.
Onda smo krenuli s injekcijama željeza.
Moji roditelji su se rastali početkom 1985.
Bilo je puno nasilja u obitelji.
G. Krombach, često je dolazio kao liječnik
da vidi mog oca, da ga smiri.
Onda se moj otac odselio,
a Krombach nas je počeo pozivati na jahanje.
I onda je dobio ideju
da to proširi na odmor s jahanjem konja u Camargueu.
Ostali bi tamo za vikend, od petka do ponedjeljka.
Vozili smo se prema Nici
i tu su nastale fotografije.
Sjećam se, tada je napunio pedesetu.
Sve je počelo sa:
"Dođi, daj mi mali poljubac."
Mi smo to doživljavali kao očinsku ljubav.
Tada je prvi put prešao granicu?
Da. Definitivno.
Stigli smo kasno i imali smo jednu sobu
s velikim bračnim krevetom i krevetom za jednu osobu.
Krevet za jednu osobu bio je poljski krevet.
Počeo je rekavši da će on
spavati u velikom krevetu
a da mi možemo birati tko će spavati do njega.
Sestra me molila,
da spava na malom krevetu,
a da ja spavam na velikom.
Sa sobom je donio svoju liječničku torbu.
Imale smo nedostatak željeza i to se moralo redovito liječiti.
U jednom trenutku sam zaspala i…
tada su se dogodili seksualni napadi.
Bila sam u totalnom šoku, kao da sam paralizirana.
Šok na desetu.
Samo sam se prepustila.
Nisam se usudila pomaknuti ili bilo što reći.
Glumila sam da sam mrtva i sjećam se da me tresao,
jer je mislio da sam umrla.
Bio je uplašen jer sam se pravila mrtvom.
Nisam mogla vjerovati da je to stvarnost.
Zato nisam pričala o tome, kad sam morala na policiju,
ali ne, ne…
Krombach je bio svojevrsni autoritet u Lindauu.
Liječnik!
Obožavanje liječnika u Njemačkoj je ekstremno:
"Liječnik je to učinio? Nema šanse!"
"Oni to ne rade! To ne može biti istina."
Nitko nije znao da je narcisoidni seksualni perverznjak.
Posebno prema mladim djevojkama.
Kako možemo pomisliti da bi
osoba poput liječnika mogla počiniti takav zločin?
Za mene je to bilo nešto očito.
Tvrdim da je
iskoristio to što je Kalinka
spavala sama u prizemlju.
Krombach je sišao i
silovao Kalinku.
Silovao ju je, ali Danièle i njemačke vlasti
mislili su da on nije odgovoran ni za što.
Da je krivo optužen.
I da sam ja,
izmislio sve protiv njega.
U Francuskoj
procedure su se predugo otegle.
Nekoliko godina.
Ali 1988.
tri francuska profesora medicine,
potvrđuju
da je smrt uslijedila nakon šoka
izazvanog medicinskom akcijom g. Krombacha.
To je dovelo do regurgitacije.
I dovelo do Kalinkine smrti uslijed gušenja.
Ovom presudom Optužnog vijeća
g. Krombach je upućen na Porotnički sud
zbog ubojstva.
Dana 9. ožujka 1995.
Porotnički sud objavio je svoju sudsku odluku.
G. Krombach očito nije bio tamo.
Osuđen je na 15 godina zatvora.
Ali, samo za namjerno nasilje
koje je dovelo do smrti bez namjere.
Uz kaznu je bio i nalog za uhićenje.
Naravno.
I onda,
kada smo nevini
i nemamo si što predbaciti
mi se branimo.
To je sugeriralo da je kriv.
Eto, ako želite, rekao sam: "E, ovo je kraj. Ovo je kraj."
Čekao sam glavnog tužitelja,
da uhiti gospodina Krombacha.
I…
dovede ga u Francusku.
Ali sam saznao krajem prosinca 1995.
da je Ministarstvo pravosuđa
napisalo: "Molimo, nemojte izvršiti"
osuđujuću presudu g. Krombachu."
Došlo je do političke blokade
u korist Krombacha protiv francuskog državljanina,
koji je bio žrtva Nijemca.
Njemačka je rekla: "Suđeno mu je u Münchenu,
pa ga nećemo izručiti."
Sudski postupak me je natjerao u očaj
i osjećao sam da više nikome ne mogu vjerovati.
Nalog za uhićenje nije izvršen,
jer je g. Krombach u svojoj zemlji nevin.
To je sve!
Početkom ožujka 1997. novinar
iz novina Lindau, nazvao me
da mi kaže da je dr. Krombach u svom uredu silovao
pacijenticu mlađu od 16 godina.
Vidite, nisam pogriješio.
Krombach je doista seksualni perverznjak.
Ja sam Barbara Völkel,
radim za njemačku TV postaju ZDF.
Prije 30 godina, žene nisu shvaćane ozbiljno.
Jeste li za to da silovanje u braku bude protuzakonito?
Ne!
Kad bi otišle na policiju prijaviti
seksualni prijestup, ili da su bile seksualno zlostavljane,
bile su ismijane.
Tako smo 1997. imali veliku raspravu u Njemačkoj, u Bundestagu,
zakon o seksualnim deliktima morao se reformirati.
U vlaku sam pročitala mali članak, u Allgäuer Zeitungu.
O jednom liječniku, dr. Dieteru Krombachu,
koji je zlostavljao 16-godišnju djevojku u svojoj ambulanti.
I za to je dobio dvije godine probacije.
"Seksualni prijestupnik ostaje slobodan čovjek."
Počela sam istraživati ovaj slučaj.
U Lindauu, na jezeru Constance, došlo je do velikog protesta.
Dr. Krombach je mogao dobiti 10 godina.
Nitko ovdje ne razumije tu blagu presudu.
Prikupljeno je više od 2200 potpisa,
kako bi se liječnik zauvijek udaljio od pacijenata.
Morala sam i dugo, dugo čekati,
prije nego što mi je dopušteno intervjuirati Dietera Krombacha.
Frontalni intervjui sa seksualnim prijestupnikom pred kamerom.
To je i dalje jedini intervju dr. Krombacha
koji je ikada dao o svojim zločinima.
Odvjetnici su ga savjetovali da više ne daje intervjue.
Mogu se postaviti samo provjerena pitanja, u prisutnosti njegovog odvjetnika.
Očekivali smo pokajnika koji se kaje.
Ali to nije bio slučaj s Dieterom Krombachom.
Koketirao je s kamerom,
napravio je nekoliko iskoraka.
Da, rekao mi je:
"Drago mi je što smo se upoznali,"
"da nisi plavuša"
"ne bih ti dao ovaj intervju."
Nismo vidjeli nikakav znak prijestupnika koji se kaje,
koji ima osjećaj da je pogriješio.
Mislili ste da je to radila dobrovoljno?
Nije rekla da, ali nije rekla ni ne.
Kad sam je poljubio, ona mi je uzvratila.
Na početku sam je samo ljubio i pitao: "Želiš li ići dalje?"
A ona se samo nasmiješila.
Govorili smo o zlostavljanju 16-godišnje djevojke.
A on je ismijavao žrtvu.
I nije mislio da je to loše.
Bilo mi je jako zanimljivo,
a i govorim pomalo ruski i…
Rekao sam joj "volim te" na ruskom tijekom čina.
I mislim, ne kažem da je bila ushićena,
ali sam imao dojam da pristaje na to.
Rekla sam mu: "Ali vi ste je omamili!"
"Uopće nije mogla uzvratiti."
Kao što su rekli u starom Rimu: "oni koji šute, izgleda se slažu."
Uvijek me pogodi to kako je žrtvu ismijavao pred kamerama.
On ju je anestezirao da bi je zlostavljao,
i još uvijek opravdava svoj čin.
Malo prije završetka intervjua, pitala sam za Kalinku.
Rekao je da je to bila nesreća,
i da nikada neće otići u Francusku,
jer tako nikada neće morati u zatvor.
S time je intervju završio.
Nakon što je emitiran na Frontalu, slučaj je postao
poznat u cijeloj zemlji, svijetu i preko granice.
Mogu li kratko razgovarati s vama?
Ne.
-Možemo li napraviti kratak intervju? -Ne, ne možemo, nećemo. Hvala.
Po mom mišljenju, Kalinkin slučaj ovdje u Njemačkoj, zatvoren je prerano.
Mnogi elementi su ukazivali na seksualni prijestup.
Dobio je samo 2 godine uvjetne kazne.
I zabranjeno mu je bavljenje medicinom.
Nikad mu više nije bilo dopušteno
raditi u klinici, u bolnici,
u ambulanti ili što već.
Kada počinjete pratiti Krombacha?
Odmah nakon
suđenja 1997.
Koji je bio vaš cilj kada ste počeli?
Ono što sam želio je
da dobijem pravdu za Kalinku protiv Krombacha.
Tih sam godina još uvijek išao tamo,
dvaput, triput, ponekad i četiri puta godišnje.
Unajmio sam detektiva,
koji mi je rekao da misli da Krombach radi na zamjenama.
A, zapravo su ti izostanci bili
odsutnosti od nekoliko dana, tjedan ili više, najviše dva tjedna.
Pa sam se pitao što radi?
Zovem se Petra Stephan. Studirala sam knjižničarstvo u DDR-u.
Također puno pitam, puno ispitujem.
Ali, takva sam po prirodi.
Mislim da je to bilo početkom 2006.
Zvali su iz klinike.
I rekli su da imaju novog doktora.
Iz znatiželje, kao i uvijek, moje prvo pitanje je bilo:
"Kako se zove doktor?"
A drugo pitanje je bilo:
"Odakle je?"
I osoba na vezi mi je rekla:
"Ime liječnika je dr. Dieter Krombach,"
"i dolazi iz Lindaua, s Bodenskog jezera."
Samo sam pomislila:
"Iz prekrasnog Lindaua…
"Zašto se liječnik iz Lindaua seli u Rödental?
"Pogledajmo kakav je on doktor."
Bila sam zapanjena svime što se pojavilo.
Što je taj liječnik učinio.
Sve stvari koje je učinio. Loše stvari.
Pročitao sam da mu je prva žena umrla misteriozno,
vjerojatno od injekcije.
Pročitala sam da je silovao pacijenticu.
A čitala sam, prije svega, o Kalinki.
I s tim saznanjem u mislima,
otišla sam na svoj termin u ordinaciju.
Cijela je ova stvar bila sumnjiva.
Imala sam plan.
Prvo ću pogledati čovjeka
i vidjeti je li to stvarno on.
Bojala sam se.
I toliko sam se tresla
da je on primijetio, pa me upitao:
"Zašto se toliko bojite?"
"Bojite li se mene?"
A ja sam rekla: "Ne, ne, ne bojim se vas."
"Samo sam nervozna zbog pregleda."
I odmah sam pomislila, to je on.
Obavijestila sam tri različita tijela.
Pisala sam novinama.
Poslala sam e-mail gradonačelniku
i udruženju registriranih liječnika.
Također sam poslala e-mail g. Bamberskom.
I stupio je u kontakt sa mnom.
Zahvaljujući toj dami,
njemačke vlasti su saznale,
da je od kraja 1997. započeo
s takozvanim zamjenama, po cijeloj Njemačkoj.
Davao je lažne dokumente
raznim klinikama, bolnicama,
raznim medicinskim uredima, radio je zamjene diljem Njemačke.
Nikad više nije dobio dozvolu za rad.
Ali očito je na vrijeme napravio kopiju.
A onda je s tom kopijom, išao po cijeloj Njemačkoj
kao zamjena, svih tih godina.
Kriminalistička policija Coburga,
ga je ubrzo uhvatila prije nego što je napustio zemlju
s koferom punim novca,
i pumpicom za penis.
Ako ne želite uzimati Viagru,
onda to možete koristiti
da probudite svoj penis.
Bilo je to suđenje koje su
mediji jako dobro popratili.
Kalinka, kći Bamberskog,
koja je umrla u dobi od 15 godina
nakon injekcije koju je dao dr. Krombach.
PRAVOSUDNE VLASTI
G. Bamberski, bio je vrlo smiren,
bio je pribran i bio je vrlo sretan što je
konačno došlo do suđenja u Njemačkoj,
protiv Krombacha pa makar
samo zbog toga što nema
ispravne dokumente.
Bez dozvole ne možete raditi.
Pomislila sam da je "preopasno".
"Ako se išta dogodi, a ja znam kakav je on tip."
"Moram to odmah javno objaviti."
Na ročištu kojem sam prisustvovao u srpnju 2007.
se pokazalo da je
g. Krombach nastavio sa svojim seksualnim napadima.
Dvoje ljudi je došlo svjedočiti.
Kao i nekoliko drugih,
koji su spomenuti u presudi.
G. Krombach, osuđen je na 28 mjeseci zatvora.
Dobio je najmanje dvije godine.
Najmanje.
Tako nešto se ne bi smjelo dogoditi.
A onda je prijevremeno pušten.
Osjećao sam se frustrirano
jer sam imao neke rezultate ali nisam postigao konačni cilj
da izborim pravdu za Kalinkinu smrt.
Smiješno je razmišljati poput g. Bamberskog,
da sam vodio ljubav s njom?
Da ste je silovali!
Nisam imao potrebe, bio sam u braku,
bio sam sretan s Kalinkinom majkom.
Osim toga, ostala je sa mnom
sve dok se, pet godina kasnije, nismo razveli.
Ali ne zbog toga,
nego zato jer sam je prevario
s drugom ženom, njezinom prijateljicom.
Događa se.
SCHEIDEGG, NJEMAČKA
Gospodin Krombach je ostao u zatvoru do lipnja 2008.
Vratio se u Sheidegg.
Scheidegg je vrlo blizu Lindauu.
I tako, slijedio sam Krombacha.
Išao sam tri puta u Scheidegg
u rujnu i početkom listopada.
Tamo sam pronašao mali oglas,
ispred kuće gdje je živio g. Krombach
Kuća na prodaju.
Dakle, imao je mogućnost pobjeći vlastima.
Malo sam se uspaničio, rekao sam sebi:
"Kamo će otići?"
Došao sam u slijepu ulicu,
Nisam mogao ništa učiniti.
Nisam mogao ništa učiniti sa suđenjem u odsutnosti.
Odluku sam donio u rujnu 2009.
Moralo se nešto učiniti.
Postoji samo jedno rješenje.
To je ono što me motivira
da ga otmem.
Oteti g. Krombacha.
Da dobrovoljno ili prisilno dovedem
g. Krombacha u Francusku.
Po mom mišljenju, ako želite,
pravda je morala ići do kraja.
Dakle…
možda se malo riskiralo,
ali barem je bilo nešto konkretno.
Jeste li razmišljali o tome da ga ubijete?
Ne, nikad nisam pomislio da ga ubijem.
Pravda nikada ne bi bila zadovoljena,
tako da bi za sve, za mene,
ostala sumnja.
Bregenz u Austriji je vrlo blizu Scheidegga i Lindaua.
I tako sam oglasio u svim kafićima
u svim restoranima, hotelima i planinskim kućama Bregenza,
da tražim nekoga tko će mi pomoći,
oko prebacivanja g. Krombacha
iz Njemačke u Francusku.
Dao sam im dokumente na njemačkom.
S njegovom slikom i natpisom Interpol.
Bio je petak,
recepcija hotela zove moju sobu i kaže:
"Traži vas neki čovjek."
Tada sam upoznao Antona.
Zovem se Anton Krazniqi.
Rođen sam na Kosovu, odrastao u Austriji.
Kao otac,
fasciniran sam snagom ovog čovjeka.
On je otac koji je vrlo jak!
Zanimljivo, to vas pokreće.
Pokreće vas, kada zamislite da se to dogodilo vama,
što biste vi učinili kao otac?
Što ste sposobni učiniti za svoje dijete?
Što biste vi učinili?
Kratko suđenje.
Uredno. Kratko, brzo.
Poveo sam ga u svoj auto.
Otišli smo na Bodensko jezero.
Ponudio sam mu pomoć.
Rekao mi je:
"Ovo što ti predlažem je iz humanosti,"
"ne želim nikakav novac."
Da, rekao je: "Koliko želiš?"
Pogledao sam ga i nasmijao se.
Rekao sam: "Ne, bez novca."
Rekao sam: "Bit će tu troškova."
Rekao je: "U redu, da, ali poslije."
Dakle, nisam ništa riskirao.
Jeste li ikada bili u zatvoru?
O, da.
Ako razmišljamo o posljedicama,
o tome što se može dogoditi?
To me ni ne zanima.
Da je bio mafija?
Tražio bi novac unaprijed.
Da, poznajem rusku bandu, Gruzijsku.
Poveo sam dvojicu sa sobom.
Koja je bila cijena?
Cijena je bila 10 000 eura po glavi.
Jeste li razgovarali kako će to izvesti?
Ne, uopće. Rekao mi je:
"Što manje znaš, to bolje."
Dakle, dao sam mu svoje odobrenje.
To je bio čin vjere.
Ako ni u što ne vjeruješ,
ne stižeš nigdje.
Vratio sam se u Toulouse.
Čekao sam. Ništa posebno.
Uzeo sam sestrin auto.
Ima dovoljno mjesta iza,
prozor iza je zatamnjen,
idealno.
Plan je: kad ga vidiš
zgrabiš ga, staviš ga u auto.
Odvezeš ga u Francusku. Primitivno, jednostavno.
Krombach nije kod kuće.
Oko 21 sat,
Vidim auto kako ulazi u garažu.
Rekao sam sebi: "OK, evo ga."
Svjetlo u kući.
Kucam.
Udaljio sam se od vrata.
3, 4 metra, od vrata.
Izašao je.
"Dobra večer, jeste li vi g. Krombach?", pitao sam na njemačkom
Rekao je: "Da. Što želite?"
Došla su dvojica Rusa, lijevo i desno, i napali.
Počeo je vikati:
"Upomoć, pomozite mi!"
Stavili smo ga u auto, oblijepili trakom.
Tako smo to obavili.
Znao je što se događa.
Zapomaže, pita:
"Vodite li me u Francusku?"
"Hoćete li me ubiti?"
Rekao sam mu: "Nitko te neće ubiti."
Kaže mi: "Vodite me kući,"
"i dat ću vam 500 000 eura."
Ne, ne, ne vraćamo se i ne želimo novac.
Ja sam vozio.
Dvojica Rusa i dr. Krombach su bili iza.
Čujem Rusa kako kaže:
"Ne, ne radi to, ne radi to."
Okrenem glavu, vidim da je
jedan Rus potegao nož.
Očito mu je htio odrezati genitalije.
Zaustavio sam auto.
Rekao sam tipu: "Izlazi van!"
Prerizično mi je voziti 300, 400 km,
s tipom koji ima nož.
Tip mi je rekao: "U redu, želim svoj novac."
"U redu, uzmi svoj novac. Ciao!"
Meni je važno dovesti Krombacha
negdje unutar Francuske.
Odjednom, vidim: "Izlaz: Mulhouse."
Da, super.
Ovo je prvi grad
u kojem postoji pravna struktura, policijska postaja.
Sudnica je odmah pored.
Ispred zgrade suda
bilo je nekoliko policijskih automobila.
Nisam ga mogao tamo izbaciti.
Skrenuo sam u prvu uličicu.
Krombach je tiho zapomagao:
"Pomoć, upomoć!"
Širom smo otvorili kapiju.
Tu sam ga ostavio.
U 3:20 ujutro,
Primam anonimni telefonski poziv.
"Zovem policiju
"u Mulhouseu,
„da im kažem da je Krombach
"na pločniku, ispred carinarnice."
Nazvao sam, ispričao sam svoju priču.
Čovjek je mislio da sam lud.
Traži se zbog ubojstva na mah.
Ubojstva na mah?
Već neko vrijeme.
Ulica Tilleul?
Da, ulica Tilleul, u blizini carinarnice.
-Postoji li nalog za uhićenje? -Da, piše "opasna osoba."
"Ono što vam govorim vrlo je ozbiljno."
"Postoji europski uhidbeni nalog."
"Potražite, vidjet ćete."
Taj čovjek se traži…
Čekajte, začepljena su mu usta, ima vezane ruke i noge.
Mi smo u ulici Tilleul.
On je vezan. Čekajte.
On je s vezanim čovjekom.
Mi smo u ulici Tilleul, on je vezan. Ruke i noge su mu vezane.
Deset minuta kasnije, rekao je:
"Pronašli smo ga",
"ali ste ga jako pretukli."
Rekao sam: "Nisam ga tukao budući da sam u Toulouseu."
Gospodine?
Da?
Je li vaše ime Dieter?
Da.
Ime mu je Dieter.
Rekao je da je otet u Njemačkoj.
Je li pri svijesti?
Da, pri svijesti je ali nije u dobrom stanju.
Obećali su mi da će me vratiti kući.
Obećali su mu da će ga vratiti kući.
Jeste li rekli da su to bili Rusi?
Govorili su ruski.
-Govorili su ruski. -OK.
Jeste li pomislili da ćete biti uhićeni?
Ne, uopće.
Zato vam kažem da sam bio iznenađen.
Rezervirao sam hotelsku sobu u Mulhouseu.
Rezervirao sam let.
Kad sam stigao u hotel,
bilo je već 17 ili 18 sati.
Policija mi je pokucala na vrata.
Pitali su me: "Jeste li vi g. Bamberski?"
"Dobro, vodimo vas u pritvor."
I odveli su me u policijsku stanicu
gdje su počela ispitivanja.
Kada su me dva policajca dovezla,
da me privedu sudskom tužitelju,
kako rekoh, dočekan sam ovacijama
u izlaznom holu policijske stanice.
Svi su ustali?
Svi su bili na nogama
i pljeskali.
I to je dalo malo nade mome srcu.
Rekli su da je Krombach tamo.
Da ga nisu oslobodili.
U krajnjoj liniji, rekao bih da je
bio na kraju svog pravnog puta.
Andréu Bamberskom, optuženom za otmicu, prijeti kazna do deset godina zatvora.
Ja sam Laurent De Caunes,
Ja sam odvjetnik Toulouške advokatske komore.
Saznao sam za otmicu g. Krombacha
kada sam upozoren da je g. Bamberski,
u pritvoru u Mulhouseu.
To me je tada izbezumilo.
Trebao sam unaprijed razmisliti,
o posljedicama
poticanja na otmicu.
Mediji se vole izraziti
malo hiperbolično, malo teatralno,
razotkriti skandal.
Potom smo ušli u neobičnu fazu,
gdje je g. Bamberski bio oštećena stranka
u postupku protiv g. Krombacha
i optuženi budući optuženik,
u postupku protiv njega.
U 23 sata,
André Bamberski izlazi, slobodan.
Ali optužen je za otmicu
i zločinačko udruživanje.
Dao sam svoj pristanak
9. listopada 2009.
da Krombach bude doveden u Francusku.
Ja sam Philippe Ohayon. Odvjetnik.
I branio sam Dietera Krombacha, tijekom dva kaznena suđenja.
Dieter Krombach je zatvoren.
Lice mu je natečeno, izgleda kao odrezak.
Možete zamisliti u kakvom se katastrofalnom stanju nalazi.
Traumatiziran je. Tvrdi da je nevin.
Viče o svojoj nevinosti, ljut je.
Otmica je bila izuzetno nasilna.
A g. Bamberski je rekao: "To nije moja krivnja,
"Nisam naručio da ga tuku ili muče."
G. Bamberski je po mom mišljenju netko
kome će cilj uvijek opravdati sredstva.
Tvrdili smo da je André Bamberski
djelovao pod moralnom prisilom.
Budući da je znao da će, ako Krombach bude uhićen,
započeti suđenje.
Pravo suparničko suđenje.
Pravo suđenje pravdi.
Cilj pravde
nikada nije osvetiti se.
Tako je bilo od početka svijeta.
Pravda nije osveta, ona je upravo suprotno.
Nakon što je Dieter Krombach otet,
kontaktirala sam Dianu Krombach.
Intervju je napravljen ispred kuće njenog oca
odakle je otet.
Još uvijek je bila uvjerena u očevu nevinost.
100% sam uvjerena u nevinost mog oca.
Tijekom godina te stvari postaju nevjerojatan
emocionalni teret za obitelj.
Možete li nam pokazati gdje se to dogodilo?
Znam samo po tatinom iskazu.
To je njegovo parkirno mjesto, rekao je da se to dogodilo
neposredno prije nego je došao do auta.
Policija je tu vidjela ogromnu lokvu krvi.
U početku je policija pretpostavila da je ubijen.
Njemačka je tražila da ga se vrati?
Očito.
Zapravo, bili su jako iznenađeni, da su to uopće morali tražiti.
Očito je to bilo veliko iznenađenje.
Protiv toga smo se borili mjesecima i mjesecima.
Ali to se nije dogodilo.
PARIZ, FRANCUSKA
RAVNOPRAVNOST
Na porotničkom sudu u Parizu,
g. Krombach je i dalje optužen po istoj osnovi
kao i na suđenju u odsutnosti '95.
Za teško ubojstvo Kalinke.
Jutros, na početku suđenja Dieteru Krombachu,
u Parizu, bilo je emotivno.
Dan obilježen prvim sučeljavanjem
čovjeka optuženog za ubojstvo mlade Kalinke,
i oca ove djevojke, Andréa Bamberskog."
Moja prva misao i prve riječi
su za Kalinku.
Atmosfera na suđenju je vrsta medijskog suđenja
Nijemcu koji je bježao,
svih tih godina od pravde
i koji će konačno platiti.
Takva je atmosfera.
Gospodin Krombach nije u dobroj formi.
Zahvaljujući prijateljima Bamberskog.
Situacija je nadrealna.
Netko je tamo zatvoren,
jer ga je strana koja ga je optužila dovela u Francusku,
uz strašno nasilje.
Ova germanofobična klima,
konspirativna klima
gdje optužujemo njemačko pravosuđe,
da štiti opskurnog liječnika opće prakse
u Lindauu, nema smisla.
Što je istina?
Istina je da moj otac nije učinio ništa.
On nije kriv. Ovo je djelo luđaka, manijaka.
Dr. Krombach,
dobar otac s djecom.
Ali podvojena ličnost.
Bio je dr. Jekyll i g. Hyde.
G. Bamberski je moralna snaga.
Nije osvetnik, nije maskirani osvetnik,
ali je borben.
Borbeni redovnik.
G. Bamberski, kao i uvijek je odlučan.
Osjeća li olakšanje što se pravda konačno ostvaruje?
To je olakšanje jer je ono čemu je uvijek težio
da se Krombachu sudi.
Gđica Gonnin je vrlo mirna žena, vrlo mila,
koja živi vrlo bolno s onim što se dogodilo.
Otmica, uhićenje Krombacha,
medijska pozornost.
Rana je ponovno otvorena
zbog ove situacije u kojoj ona ne vjeruje
u krivnju Dietera Krombacha.
Mislim da se osjećala kao žrtva onog što je smatrala oblikom
pravosudnog nasilja i agresije g. Bamberskog.
To je suđenje Bamberskog i Krombacha,
to je osveta Bamberskog Krombachu.
Zamolili su me da pratim ročišta,
da pišem članke o suđenju.
Ljudi u sudnici su zadržavali dah,
čak i kad je stigao Krombach.
Dakle, prilično brzo
gubi samopouzdanje,
jer kada mu pitanja odgovaraju
on ih vrlo dobro razumije
i prilično jasno odgovara na njih.
Ali kad ga pitanje malo uznemiri,
pravi se da ne čuje.
Ali onda, dolazi do prilično šokantnog trenutka.
Stižemo, krajem 5. ili 6. dana
i saznajemo da je imao srčani udar.
Život mu je ugrožen, ima problema sa srcem.
Stručnjak je to potvrdio.
Dieter Krombach više ne može prisustvovati.
Suočen s pravdom, njemački kardiolog
se pozvao na medicinski problem.
Bila je to čista izmišljotina.
Neki od vas novinara koji izvještavaju o slučaju
kontaktirali su g. Levana, g. Ohayona
prije suđenja,
a oni uvijek govore da do suđenja neće doći.
Zapravo nije tako.
Zanimljivo, medicinski problem u njegovoj specijalnosti, u kardiologiji.
ŠEST MJESECI KASNIJE
Kalinka, za koju misli da ju je ubio njezin očuh Dieter Krombach.
Zašto se nije sjetio upozoriti policiju kako bi zaštitili mjesto događaja?
Danièle Gonnin, Kalinkina majka.
Bivši supružnici se ni ne gledaju.
Kakvo je vaše stanje duha?
Ja sam
puno više, puno sigurniji
i spokojniji nego prošli put.
Što to znači?
Znači,
sve je učinjeno da
g. Krombach ne izazove još jedan srčani problem.
Naravno, to mora završiti.
Naravno da želi dokazati svoju nevinost.
Zato što je nevin.
Svjedočiti protiv njega, bilo mi je teško;
bilo mi je jako teško ustati, pred mnogim ljudima
opet opisati cijelu stvar.
G. Krombacha sam upoznala
u ljeto '93.
Imala sam 29 godina.
On je bio stariji, rekla bih kasnih 50-ih.
Netko mi ga je preporučio:
"On je fin i vrlo dobar liječnik."
Rekao je da imam nedostatak željeza
i da mi mora dati injekciju željeza.
Primila sam injekciju nekoliko puta
i u tom trenutku, sve je bilo u redu.
Muž i ja smo imali problema s novcem
i on mi je ponudio posao u svojoj ordinaciji.
Trebala sam samo očistiti podove, pomesti, obrisati.
Trebala sam doći u vrijeme ručka.
Nema osoblja, nema ni pacijenata.
Tada nisam o tome razmišljala.
Onda sam jednog dana došla u hodnik
i čula neke zvukove.
Pitala sam:
"Halo! Tko je tamo?"
A to je bio on u stražnjem laboratoriju.
Pitao me:
"Bi li mi mogao dati injekciju?"
Kako se kasnije tog dana ne bih morala vraćati u zakazano vrijeme.
Nisam razmišljala o tome i rekla sam: "Da."
Bila je to potpuno drugačija injekcija.
Sjećam se da sam bila nekako paralizirana.
I sjećam se da sam željela ustati,
a on me lagano gurnuo natrag
s dva prsta, a onda se to dogodilo.
Silovao me, da.
-Možemo li stati na trenutak? -Naravno.
OK.
Nisam se mogla dovoljno sabrati da odem na policiju.
Samo sam bila uplašena i puna tjeskobe,
i stida.
G. Krombach, bio je vrlo bogat i vrlo utjecajan, i
mislila sam: "Nemam šanse."
Nikad nisam uspio braniti Dietera Krombacha
po ovim optužbama.
To su ne-dokazi,
druge optužbe.
Krombach je tvrdio da me ne poznaje,
da me nikad prije nije vidio,
bila sam tu samo da bih postala važna.
Pravosuđe ima pravila.
A prvo pravilo je dokazati optužbe.
POROTNIČKA SOBA br. 3
Čula sam da se boji mog svjedočenja.
Sudnica je bila prepuna.
Njegova dva odvjetnika bila su poput oštrih pasa.
Sestre Mauer nikada nisu bile na suđenju. Nikako nisam mogao
obraniti gospodina Krombacha
od optužbi sestara Mauer.
Kako ona reagira na svjedočenja žrtava,
Danièle Gonnin?
S gađenjem.
Osjećaj da si u krivu već 28 godina.
Sjećam se kako se Danièle Gonnin okrenula i rekla:
"Ali zapravo, on je perverznjak."
"Živjela sam pored razvratnika,"
"godinama, a da to nisam znala."
Sav taj šok, starost žrtava, način djelovanja.
Djevojke koje su u to vrijeme maloljetne.
Način sedacije i seksualnog zlostavljanja.
Danièle Gonnin nije provjeravala
bočice s lijekom
koje je ubrizgao u Kalinkino tijelo.
Nije provjeravala, vjerovala je.
Dr. Krombach je kardiolog,
i svi se slažu da su njegovi pokušaji reanimacije Kalinke,
i način na koji on to obavlja i supstance koje će ubrizgati,
potpuno suprotni svim pravilima medicine.
I saznaje za nevjeru, koja se dogodila u njenom domu.
Muž ju je drogirao kako bi je prevario sa 16-godišnjim susjedom.
Ali susjeda
objašnjava da je, kad je imala spolni odnos
s Dieterom Krombachom, to bilo u njegovoj kući.
Dakle, u kući gdje je živio s gđom Gonin.
Na sofi u dnevnoj sobi,
i da ga ne uznemirava, drogirao je svoju ženu.
Ulio je nekoliko kapi
sedativa svojoj ženi,
tako da je čvrsto spavala,
tako da to nije čula
da se upušta u seksualne odnose u susjednoj sobi.
Danièle Gonnin rekla je sudu da je neuobičajeno spavala
u noći zločina.
Sad sumnja da je mogla biti pod sedativima
g. Krombacha u noći kad joj je kći umrla.
Sumnjala sam, sada je to više od sumnje.
Gotovo sam siguran da laže.
A to boli.
Sada moram živjeti s tim.
Voljela bih da mi Dieter Krombach kaže:
"To je bila nesreća, uspaničio sam se
i lagao sam. "
Shvatila bih,
možda bih oprostila.
Ali sada ne mogu oprostiti.
Bilo je vrlo komplicirano za gđu Gonnin, nositi se s osjećajem
da mnogi smatraju da ste onaj koji je znao,
ali koji nije želio reći, vjerovati ili čuti.
Tu sliku nije mogla podnijeti.
Očigledno, bili smo zadovoljni
jer sam mogao reći majci,
svima, svim medijima:
"Vidite, bio sam u pravu."
Dr. Krombach je osuđen
na 15 godina zatvora,
zbog nasilja.
Naravno, prva mi je pomisao na Kalinku.
Pravda je izvršena da se ne zaboravi.
I sada ću moći tugovati za njom.
DIETER KROMBACH JE OSUĐEN NA 15 GODINA ZATVORA ZBOG:
NASILJA NA MAH KOJE JE PROUZROČILO UBOJSTVO BEZ NAKANE.
STALNO DOKAZUJE SVOJU NEVINOST
UNATOČ PROTESTIMA ANDRÉA BAMBERSKOG,
OSLOBOĐEN JE 22.2.2020 IZ MEDICINSKIH RAZLOGA.
UMRO JE 12. RUJNA 2020. U NJEMAČKOJ
DO DANAS, 16 ŽENA JE PRIJAVILO ZLOSTAVLJANJE DR. KROMBACHA.
Koja je vaša presuda?
Godinu dana zatvora.
Kad sam bio u zatvoru u Austriji, posjetio me je otac.
Rekao je: "Dečko, znaš što si učinio?"
Rekao sam: "Da, tata."
Ponosni su na mene.
Svi su ponosni na mene.
Tijekom suđenja za otmicu u Mulhouseu
saznao sam da sam osuđen,
kao organizator otmice.
Na godinu dana uvjetnog zatvora.
Kalinka, nadam se da je u raju,
i da zna sve što sam učinio za nju.
Mislim da je to zaslužila.
Što biste rekli ocu koji je izgubio kćer?
Pa, rekao bih mu da je prošlo 39 godina.
Nemojte protratiti život
borio sam se kao Don Quijote de la Mancha.
Protiv vjetrenjača.
Izborio sam pravdu za nju.
Ali, u stvari,
to su nadljudske borbe.
Prijevod titlova: Ana Maretić